Справа № 740/4248/19
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4248/19
Провадження № 2-а/740/60/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Пантелієнко В.Г.

при секретарі Філоненко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ніжинського відділу поліції Семенця Володимира Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ДПО № 336989 від 20.08.2019 року про накладення на нього стягнення, у виді 510 гривень штрафу за порушення п.п. 2.1, 2.3 Правил дорожнього руху України, мотивуючи тим, що інспектором Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області Семенцем В.А., було винесено оскаржувану постанову за вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 ч. 5 ст. 121 КУпАП, саме за керування транспортним засобом без мотошолому та не маючи права на керування мопедом. ОСОБА_1 заперечив факт порушення ним правил дорожнього руху, зазначивши, що мотошолом у нього є, але захисне скло розбите і тому можливості його використовувати не має. Стосовно наявності відповідної категорії на право керування транспортним засобом, то у позивача наявна відкрита категорія «А». Крім того в постанові про накладення адміністративного стягнення поліцейським зазначено транспортний засіб «Honda», а насправді позивач керував мопедом марки «Suzuki». Зважаючи на те, що відсутня вина в діях позивача, в постанові маються неточності, просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити, з зазначених підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився просив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, заслухавши позивача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення, яка міститься на а.с. 5 позивача притягнуто до відповідальності з накладенням штрафу у сумі 510 гривень за те, що він порушив вимоги п. 2.1. та п. 2.3 Правил дорожнього руху України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 287 КУпАП право на оскарження постанови має особа, щодо якої її винесено.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з пункту 2.3.г ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Позивач посилається на те, що у нього був з собою мотошолом, але того дня у нього пошкодилося захисне скло і він не міг використовувати його за призначенням, хоча мав його при собі.

Таким чином ОСОБА_1 визнав факт порушення ним вимог законодавства. Посилання позивача не можливість використання мотошолома суд не бере до уваги, оскільки пошкодження захисного скла не позбавляє можливості його використання за призначенням та й наявність застебнутого мотошолому у водія під час руху є безумовною вимогою законодавства.

Згідно до п. 2.1. ПДР України, водій при собі повинен мати, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з пункту 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету міністрів від 8 травня 1993 р. № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

На а.с 6 мається посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого він має право керувати транспортними засобами категорій «А» та «В».

В позові ОСОБА_1 посилається на те, що його посвідчення водія відповідає вимогам Женевської конвенції «Про дорожній рух», відповідно до якої не розмежовані категорії для керування велосипедом з підвісним двигуном.

Як вбачається з Конвенції про дорожній рух, укладеної у Відні 1968 року, яка анулювала Женевську конвенцію, на основі національного законодавства в рамках категорій А, В, С, СЕ, D и DE можуть вводитись підкатегорії транспортних засобів, на керування якими може видаватися водійське посвідчення. Таким чином посилання позивача на те, що він має право керувати двоколісним транспортним засобом, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів та у нього відкрита категорія «А» не відповідає дійсності, оскільки міжнародне законодавство в сфері забезпечення дорожнього руху не обмежує країну-учасницю конвенції вводити у національне законодавство під категорії, які повинні чітко відображатися у водійському посвідченні відповідними піктограмами, які повинні відповідати додатку 6 Конвенції про дорожній рух 1968 року. Як вбачається з пункту 11 даного додатку посвідчення водія позивача відповідає вимогам Конвенції стосовно категорій та зазначення їх піктограмами і під категорія «А1» у нього не відкрита.

Одним з посилань позивача на незаконність оскаржуваної постанови є те, що у ній вказано, що він керував транспортним засобом марки «Honda», що не відповідає дійсності, адже у його володінні перебуває мопед марки «Suzuki». На підтвердження цього ним надано тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_1 на транспортний засіб мопед марки «Suzuki» моделі AZ50 Lets, який видано на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 16 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» національного законодавства тимчасовий реєстраційний талон видається на певний термін для надання права керування транспортним засобом. Наданий позивачем документ видано на іншу особу і ніяким чином не доводить його твердження, що він керував не тим мопедом який зазначено у постанові.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене судом визнається сумнівною правомірність користування позивачем даним транспортним засобом, на який він не має права керування, крім того ним не заперечується факт порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Таким чином незаконність відповідача щодо складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в судовому засіданні не встановлена.

За таких обставин, суд вважає доводи ОСОБА_1 такими, що не заслуговують на увагу, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 245, 246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ніжинського відділу поліції Семенця Володимира Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя В.Г. Пантелієнко