Справа № 820/2300/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року

Київ

справа №820/2300/17

адміністративне провадження №К/9901/30059/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами справу

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату недоплаченої суддівської винагороди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Бегунца А.О., суддів Рєзнікової С.С., Старостіна В.В.,

у с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо нездійснення нарахування та виплати судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 . суддівської винагороди за січень - квітень 2017 року в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII (далі - Закон №1801-VIII);

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити перерахунок, нарахування та виплату судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 . суддівської винагороди за січень - квітень 2017 року в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної Законом №1801-VIII.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що йому в період з січня по квітень 2017 року виплачувалася суддівська винагорода з обрахунку посадового окладу 16000 грн, проте відповідно до частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VІ) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що складає 32000 грн, а тому позивач уважає, що порушено його право на отримання передбаченого законодавством розміру суддівської винагороди.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року позов залишено без задоволення.

4. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено право позивача на передбачений законодавством розмір суддівської винагороди. Під час виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з січня по квітень 2017 року, розрахованої з розміру посадового окладу - 16000 грн, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо нездійснення нарахування та виплати судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 . суддівської винагороди за січень - квітень 2017 року в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної Законом №1801-VIII. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити перерахунок, нарахування та виплату судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 . суддівської винагороди за січень - квітень 2017 року в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної Законом №1801-VIII.

6. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо наявності у нього права на отримання за січень - квітень 2017 року суддівської винагороди в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної Законом №1801-VIII. Суд апеляційної інстанції зазначив про те, що пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII (далі - Закон №1774-VІІІ) не належить застосовувати до спірних правовідносин. Ураховуючи, що мінімальна заробітна плата з січня 2017 року дорівнювала 3200 грн, то посадовий оклад позивача з січня 2017 року має складати 32000 грн.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, посилаючись на порушення цим судом норм матеріального права, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року.

8. Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач, під час виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з січня по квітень 2017 року, розрахованої з розміру посадового окладу - 16000 грн, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

IV. Позиція інших учасників справи

9. Позивачем та третьою особою відзив на касаційну скаргу не подано.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

11. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції.

12. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

13. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

15. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 травня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 16 серпня 2019 року прийнято до провадження.

16. Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 06 листопада 2019 року.

17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2019 року суддю Радишевську О.Р. у зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю замінено на суддю Шевцову Н.В.

VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

18. Відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» від 01 серпня 2016 року №321/2016 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області строком на п`ять років.

19. Наказом голови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2016 року №2-к позивач зарахований до штату відповідного суду, встановлено посадовий окладу згідно штатного розпису та доплату за науковій ступінь кандидата юридичних наук (доктора філософії) у розмірі 15% посадового окладу.

20. Відповідно до довідки про доходи від 10 травня 2017 року №04-1246-17, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 року за винятком утримань становить 49523,91 грн. Посадовий оклад позивача складає 16000 грн.

21. Позивач указує, що йому протиправно нараховано суддівську винагороду з розрахунку вказаного розміру посадового окладу та уважає, що така винагорода має бути обрахована з розрахунку посадового окладу - 10 мінімальних заробітних плат, а саме 32000 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування

22. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

24. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25. У силу статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

26. Згідно з частиною першою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

27. Відповідно до пункту 22 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

28. За правилами пункту 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

29. Частиною третьою статті 133 Закону №2453-VI обумовлено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

30. Статтею 8 Закону №1801-VIII установлено, що у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня складає 3200 гривень.

31. У той же час, пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлює, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

32. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 призначено на посаду судді до набрання чинності Законом №1402-VIII. При цьому кваліфікаційне оцінювання у відповідності до вимог законодавства позивач на день подання позову не проходив.

33. Ураховуючи приписи пункту 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, в якому визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI, Верховний Суд уважає правильними висновки судів про те, що позивачеві повинна нараховуватися суддівська винагорода відповідно до Закону №2453-VІ.

34. Зі спірних правовідносин, що склалися у цій справі вбачається, що позивач наголошує на незастосуванні відповідачем приписів частини третьої статті 133 Закону №2453-VI, в якій обумовлено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

35. З цього приводу слід зазначити, що наведена норма є бланкетною, оскільки визначає лише кількість мінімальних заробітних плат для встановлення розміру посадового окладу судді, але не встановлює розмір мінімальної заробітної плати, який необхідний для цього.

36. За таких обставин необхідно звернутися до інших законів, які встановлюють розмір мінімальної заробітної плати. Такі норми доповнять частину третю статті 133 Закону 2453-VI і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

37. Нормативним доповненням до зазначеної статті є відповідні законодавчі положення, як-от пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ, яким установлено, що мінімальна заробітна плата (3200 грн) після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

38. Отже, таким приписом законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати (3200 грн) як розрахункової величини для визначення посадових окладів, у тому числі й суддів.

39. Водночас цим пунктом законодавець передбачив таке: «До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень».

40. Аналіз такого правового врегулювання дає підстави зробити правовий висновок про те, що законодавець встановив: по-перше, два види (розміри) мінімальної заробітної плати; по-друге, заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати 3200 грн; по-третє, чітко передбачив, що для визначення посадових окладів суддів застосовується розмір мінімальної заробітної плати 1600 грн.

41. Крім того, таким урегулюванням законодавець не порушив гарантії суддів щодо розміру суддівської винагороди, оскільки для визначення окладу судді підлягає застосуванню розмір мінімальної заробітної плати, який не є меншим від того, що застосовувався раніше до такого врегулювання.

42. При касаційному розгляді ураховано висновок Верховного Суду, викладений зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі №804/3789/17, 04 вересня 2019 року у справі №812/266/17, 02 жовтня 2019 року у справах №814/1118/17, №816/1502/17 та №820/3966/17.

43. За таких обставин і правового врегулювання Верховний Суд уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки під час виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з січня по квітень 2017 року, розрахованої з розміру посадового окладу - 16000 грн, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

44. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

45. Оскільки при ухваленні рішення суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, то касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року скасуванню із залишенням в силі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року.

IХ. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду та те, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у справі №820/2300/17 скасувати.

3. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року у справі №820/2300/17 залишити в силі.

4. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: С. А. Уханенко

Н. В. Шевцова