Справа № 640/3264/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3264/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Кобаля М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Новгород-Сіверський сирзавод» (надалі за текстом - «ПАТ «Новгород-Сіверський сирзавод») звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України № 98/6/99-99-13-02-03-15/ІПК від 11.01.2019.

- зобов`язати Державну фіскальну службу України видати нову податкову консультацію з врахуванням висновків суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію № 98/6/99-99-13-02-03-15/ІПК від 11.01.2019. Зобов`язано Державну фіскальну службу України надати нову податкову консультацію, з врахуванням висновків суду.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт стверджує, що надана ним індивідуальна податкова консультація повністю відповідає приписам Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України»).

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та фізичною особою було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги. Умовами даного договору не передбачається нарахування будь-яких процентів або інших доходів за користування наданими коштами. В той же час, договором встановлена відповідальність за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань по поверненню фінансової допомоги у вигляді сплати на користь фізичної особи відсотків в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховуються відсотки за кожен календарний день прострочення. У зв`язку із певними фінансовими труднощами з боку позивача, було допущене порушення договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення отриманих грошових коштів, яке передбачає нарахування та виплату фізичній особі відповідних відсотків за порушення договору. При цьому, на думку позивача, зазначені виплати не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку фізичної особи на підставі пункту «б» пункту 164.2.14. ст. 164 КП України «… До Загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім…б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання…».

У грудні 2018 р. позивач звернувся до звернувся до Головного управління ДФС у Чернігівській області з проханням про надання з цього питання індивідуальної податкової консультації відповідно до положень статті 52 ПК України.

Звернення вмотивовано необхідністю визначитись з правильністю ведення підприємством податкового обліку по конкретним операціям, з метою недопущення порушень вимог податкового законодавства.

Листом № 13423/10/25-01-13-02-09 від 21.12.2018 р. запит надіслано до Державної фіскальної служби України.

11 січня 2019 р. відповідачем надано індивідуальну податкову консультацію № 98/6/99-99-13-02-03-15/ІПК.

За змістом цієї індивідуальної податкової консультації фінансовий результат до оподаткування не збільшується на суму витрат від визнаних штрафів, пенні, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь фізичних осіб.

Згідно з підпунктом 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

За змістом пункту 53.2 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Підпунктом 133.1.1 пункту 131.1 статті 131 ПК України визначено, що платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Підпунктом 140.5.11 пункту 140.5 статті 140 ПК України передбачено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів на користь осіб, що не є платниками податку (крім фізичних осіб), та на користь платників податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Таким чином, платники податку на прибуток звільнені від обов`язку не збільшувати фінансовий результат до оподаткування на суми штрафних (фінансових) санкцій та пені, нарахованих на користь фізичних осіб, які не суб`єктами підприємницької діяльності (фізичними особами-підприємцями), відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів.

При цьому, підпункт 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України прямо визначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:

а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю;

б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання;

в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування;

г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом;

ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України.

Помилковим є посилання скаржника на підпункт 1.7 пункту 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України згідно якому звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, оскільки вказані законодавчі приписи регулюють інші правовідносини, а не змінюють чинний порядок коригувати фінансового результату до оподаткування.

Колегія суддів враховує, що ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд не надав аналізу нормам ПК України, які регулюють визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що наведене не призвело до неправильного вирішення справи по суті, судова колегія не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П. Мельничук

суддя М.І. Кобаль