Справа № 520/2514/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 р.Справа № 520/2514/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., місце складання м. Харків, повний текст складено 06.06.19 року по справі № 520/2514/19

за позовом Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Східне територіальне управління національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 05.03.2019 року №7 за результатами позапланової перевірки Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (акт перевірки від 15.02.2019 року № 456/20-40-14-08-09/38001105) про сплату штрафної санкції на суму 12317,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 05.03.2019 року №7.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі № 520/2514/19 задоволено адміністративний позов Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні вимог позивача.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, ГУ ДФС України у Харківській області проведено позапланову виїзну перевірку Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2015 по 03.02.2019, з питань перевірки єдиного внеску за період з 08.02.2012 по 03.02.2019, за результатами якої складено акт перевірки №456/20-40-14-08-09/38001105 від 15.02.2019 року.

Згідно висновків акту перевірки Східним територіальним управлінням національної комісії з цінних паперів та фондового ринку порушено:

- частину п`яту ст. 8 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не визначено додаткову базу нарахування єдиного внеску у листопаді 2017 року у сумі 2128,25 грн.;

- пункт 1 частини 2 статті 6, статті 8, статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, а саме: занижено суму нарахованого єдиного внеску у листопаді 2017 року на 468,22 грн. у зв`язку з заниженням додаткової бази нарахування;

- установою у вересні 2016 року самостійно донараховано єдиний внесок у загальній сумі 33194,15 грн. за попередні звітні періоди, а саме за травень 2016 року у сумі 11751,24 грн., за червень 2016 року у сумі 2037,66 грн., за липень 2016 року у сумі 11114,58 грн., за серпень 2016 року у сумі 10290,67 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято рішення №7 від 05.03.2019 року, яким до позивача було застосовано штрафні санкції у розмірі 12317,29 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно у вересні 2016 року донараховано єдиний внесок за травень - серпень 2016 року на донараховану у вказані місяці заробітну плату працівників у зв`язку з зміною штатного розпису на 2016 рік.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України» керівні працівники та спеціалісти центрального апарату і відповідних територіальних органів є державними службовцями. Штатний розпис Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку затверджується Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством фінансів України. Структура Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку затверджується Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в межах видатків, передбачених у Державному бюджеті України.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів України» фінансування Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та органів, які утворюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до мети діяльності, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Структура, штатна чисельність, штатній розпис з помісячним фондом оплати праці, кошторис та план асигнувань Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку затверджується Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а фінансування витрат на Східне територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснюються з Державного бюджету України у межах виділених асигнувань згідно із затвердженим кошторисом та планом асигнувань (п. 12 та 13 Положення про Східне територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку).

Матеріалами справи встановлено, що Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 28.03.2016 року затверджено штатний розпис на 2016 рік Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яким визначено розміри посадових окладів працівників позивача.

Позивач, на підставі вказаного штатного розпису, у період з травня 2016 року по серпень 2016 року щомісячно нараховував та сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на нараховану у вказані місяці заробітну плату працівників.

В подальшому, Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 26.09.2016 року затверджено штатний розпису на 2016 рік Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, який введений в дію з 01.05.2016 року. Згідно даного штатного розпису розміри посадових окладів працівників позивача було збільшено у порівнянні з попереднім.

Відповідно до пп.3 п.3 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року, якщо нарахування заробітної плати здійснюється за попередній період, зокрема у зв`язку з уточненням кількості відпрацьованого часу, виявленням помилок, нараховані суми включаються до заробітної плати того місяця, в якому були здійснені нарахування.

З огляду на зміну штатного розпису на 2016 рік 26.09.2016 року, який було введено в дію з 01.05.2016 року, позивачем у вересні 2016 року донараховано єдиний внесок у загальній сумі 35194,15 грн. за попередні звітні періоди, а саме за травень 2016 року у сумі 11751,24 грн., за червень 2016 року у сумі 2037,66 грн., за липень 2016 року у сумі 11114,58 грн., за серпень 2016 року у сумі 10290,67 грн. на донараховану у вказані місяці заробітну плату працівників.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області №7 від 05.03.2019 року є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів вказує, що відповідачем не доведено правомірність власних дій, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права неправильним.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі № 520/2514/19 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року по справі № 520/2514/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 07.11.2019 року