Справа № 160/6288/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року Справа № 160/6288/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Підлужного В.М.
представника відповідача-1 Баранник О.В.
представника відповідача-2 Хмари О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІН ТРЕЙД" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення суми бюджетного відшкодування, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІН ТРЕЙД" (далі - ТОВ АВІН ТРЕЙД, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач-1), Управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра (далі - Управління ДКСУ у Центральному районі м. Дніпра, відповідач-2), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2019 року №000033120 (форма "В3") ГУ ДФС у Дніпропетровській області в частині відмови в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 110 340,41 грн.;
Ухвалою суду від 10.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та в обґрунтування своєї позиції зазначив, що контролюючим органом під час камеральної перевірки встановлено порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим у ТОВ АВІН ТРЕЙД відсутнє право на отримання суми бюджетного відшкодування з ПДВ, відображеного у рядку 20.2 декларації з ПДВ за лютий 2019 року у сумі 299 429 грн.
Від представника Управління ДКСУ у Центральному районі м. Дніпра надійшов відзив на позов, у якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що на момент подання позову у відшкодуванні узгодженої сум бюджетного відшкодування ПДВ позивачу не відмовлено, а отже вимога про стягнення коштів у сумі 110340,41 грн. з Державного бюджету України є безпідставною.
Позивач надав відповіді на відзиви на позов відповідачів, у яких підтримав доводи, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача-1 надала заперечення на відповідь, у якій підтримала доводи, викладені у відзиві на позов.
02.08.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09.09.2019 року; 09.09.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.09.2019 року; 23.09.2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.10.2019 року; 01.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.10.2019 року.
В судовому засіданні 15.10.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представники відповідача-1 та відповідача-2 заперечували проти позову, просили суд відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18.04.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ТОВ АВІН ТРЕЙД з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року.
Висновком акту перевірки встановлено, що в порушення підпункту б пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації за лютий 2019 року у розмірі 299429 грн.
Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з вимогами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Відповідно до вимог пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з підпунктами "б", "в" пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
- або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.
Відповідно до підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):
- зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);
- підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).
Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації; зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3.
З системного аналізу зазначених норм права слідує, що платник податку має право на бюджетне відшкодування при від`ємному значенні суми ПДВ, що фактично сплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ АВІН ТРЕЙД 20.03.2019 року подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за лютий 2019 року, у якій позивачем сформовано податковий кредит на суму 299429 грн. (рядок 17).
Від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 299429 грн., що знайшло своє відображення в рядку 19 декларації. Вказана сума від`ємного значення не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, що підтверджено рядком 20 податкової декларації. У рядку 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню» також зазначено 299429 грн.
До вказаної податкової декларації позивачем було додано:
- розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3), в якому у рядку 1 "Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.3 статті 200 ПК України на момент подання податкової декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з ПДВ" зазначено - 299429 грн. У рядку 2 "Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України" не зазначено нічого. У рядку 3 "Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню" нічого не зазначено (а.с. 30, т.1);
- заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), згідно з якою позивач просив йому відшкодувати 299429 грн. (а.с. 31, т.1);
- розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (а.с. 32, т.1).
З акту перевірки відомо, що висновок відповідача-1 про відсутність у позивача підстав для отримання бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2019 року у сумі 299429 грн., ґрунтується на тому, що вказана сума фактично не сплачена постачальникам товарів/послуг, що знайшло своє відображення у рядку 2 "Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України" - не зазначено нічого.
Так, позивач зазначає, що має право на бюджетне відшкодування по податковій декларації з ПДВ за лютий 2019 року на суму 110340,41 грн., оскільки вказана сума була фактично сплачена, що підтверджується первинними документами.
Зокрема, як вбачається з вказаних платіжних доручень, позивачем було сплачено ПДВ на загальну суму 110340,41 грн.
В судовому засіданні представник відповідача-1 не заперечувала факт сплати ТОВ АВІН ТРЕЙД суми ПДВ у розмірі 110340,41 грн., проте зазначила, що у позивача відсутнє право на бюджетне відшкодування вказаної суми, оскільки при заповненні розрахунку суми бюджетного відшкодування (Д3) у рядку 2 відсутнє зазначення суми, що підлягає відшкодуванню.
Таким чином, у позивача були правові підстави для заявленого бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 110340,41 грн, однак при заповненні податкової звітності було допущено технічну помилку.
З цього приводу суд зазначає, що помилкове не внесення до розрахунку суми бюджетного відшкодування (Д3) в рядку "Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг" або до державного бюджету" (рядок 2 Д3) суми фактичного сплаченого ПДВ є технічною помилкою. Отже, не може бути підставою для висновку про завищення бюджетного відшкодування у сумі 110340,41 грн. та відповідно, відмови у відшкодуванні такої суми, оскільки фактична сплата ПДВ підтверджується первинними бухгалтерськими документами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі №810/3697/16 (адміністративне провадження №К/9901/3936/17).
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків регламентовано статтею 200 ПК України.
Норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 (далі - Порядок).
Пунктом 200.7 статті 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до підпункту 200.7.1 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (далі - Реєстр) здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
У відповідності до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до статті 200 ПКУ та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної, а у випадках визначених пунктом 200.11 статті 200 ПКУ - за результатами перевірки зазначеної у пункті 76.3 статті 76 ПК України, що проводяться відповідно до ПК України.
Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі з однієї з таких дат:
г') з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення -рішення.
У випадках, передбачених підпунктами ... «г1» пункту 200.12 статті 200 ПК України, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів до Державного бюджету.
У відповідності до пункту 200.13 статті 200 ПК України, на підставі даних Реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів до Державного бюджету.
З системного аналізу вищевикладених норм слідує, що після набуття статуcу узгодженої, в даному випадку з дня набрання законної сили судовим рішенням про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, сума ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню буде автоматично перерахована органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на поточний банківський рахунок позивача.
Тобто, у разі задоволення вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України через Управління ДКСУ у Центральному районі м.Дніпра суми бюджетного відшкодування з ПДВ відбудеться подвійне списання такої суми - в автоматичному порядку та за рішенням суду.
Суд критично оцінює посилання представника позивача на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15, оскільки зазначене судове рішення винесено за наявності інших фактичних обставин справи - щодо стягнення з Державного бюджету України узгодженої (на час звернення до суду) суми бюджетного відшкодування ПДВ.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "АВІН ТРЕЙД" підлягає задоволенню частково.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3842 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №252 від 21.06.2019 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1921 грн.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІН ТРЕЙД" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя М.В. Бондар