Справа № 580/2049/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Трофімова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Справа № 580/2049/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Лічевецького І.О., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх

справ України у Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області щодо не проведення розслідування нещасного випадку який стався з ОСОБА_1 09.05.2015 р.;

- зобов`язання відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 09.05.2015 р. та прийняти відповідне рішення згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом МВС України від 27.12.2002 р. № 1346.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року адміністративний позов було задоволено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, що стався 09.05.2015 р., діяв не на підставі повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідач, не погоджуючись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наголошуючи на тому, що нещасний випадок стався з позивачем 09.05.2015 р., що між подією та звернення позивача минуло більше трьох років, що документи, які можуть підтвердити або спростувати відповідні обставини, не збереглися і що правові підстави для проведення розслідування відсутні.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин цієї справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2019 р. провадження у справі було відкрито, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягає на правильності і обґрунтованості висновків суду першої інстанції та зазначає, що на теперішній час саме ліквідаційна комісія УМВС повинна здійснювати розслідування нещасного випадку, який стався з ним у 2015 році.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 р. у позивача було витребувано письмові пояснення щодо строку звернення з позовом у цій справі.

30.10.2019 р. на виконання зазначеної ухвали апеляційного суду від позивача надійшли відповідні письмові пояснення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.05.2015 р. позивач, перебуваючи на службі, здійснюючи забезпечення безпеки дорожнього руху, під час патрулювання території обслуговування, а саме м. Чигирин вул. Миру, позивач отримав травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, а саме: отримав струс головного мозку (довідкою про первинний огляд від 13.05.2015 р. № 1413 Чигиринської ЦРЛ (неврологічне відділення).

10.05.2015 р. позивач рапортом доповів начальнику відділення ДАІ з обслуговування Чигиринського району УМВС України в Черкаській області про обставини, за яких ним було отримано вказану травму.

10.05.2015 р. слідчим відділом райвідділу внесено відомості до ЄРДР № 0000203 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронних органів побоїв або легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням працівником службових обов`язків

З 13.05.2015 р. до 18.05.2015 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Чигиринській ЦРЛіз діагнозом «струс головного мозку».

Черкаським обласним бюро судово-медичної експертизи на підставі постанови старшого слідчого Чигиринського РВ УМВС України в Черкаській області проведено судово-медичну експертизу стосовно позивача, результати якої оформлено висновком від 26.05.2015 № 861, згідно з яким отримані позивачем тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

15.03.2019 р. позивач звернувся з рапортом про проведення службового розслідування за фактом нещасного випадку, що трапився 09.05.2015 до заступника голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області Коваленка В. Б.

Листом від 18.04.2019 р. № 16/1-31 відповідач за підписом заступника голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області Коваленка В. Б. повідомив позивача про те, що комісія не виконує функції УМВС України в Черкаській області, а згідно з законодавством наділена повноваженнями управління його справами, інших обов`язків ліквідаційна комісія не має, тому підстави для проведення ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області відсутні.

Суд першої інстанції вирішив такий спір по суті виниклих правовідносин, виходячи з того, що строк звернення до суду ним не пропущений.

Однак, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що судом належним чином не перевірено дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.4, 3.5, 3.8 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стались в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 р. № 1346 (далі - Порядок № 1346), визначено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний:

- терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу;

- повідомитипро те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України;

- зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

Лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією.

Комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, Порядком № 1346 визначено чітку процедуру призначення та проведення розслідування нещасного випадку, що стався органах і підрозділах системи МВС України.

Разом з тим, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (Рішення від 18.10.2005 р. по справі «МШ «Голуб» проти України»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Колегія суддів встановила, що за твердженнями самого позивача та за матеріалами справи в день заподіяння йому тілесних ушкодження під час проходження служби в ОВС (забезпечення безпеки дорожнього руху) 09.05.2015 р. він повідомив про відповідні обставини події керівництво (начальника ВДАІ), наступного дня 10.05.2015 р. до ЄРДР було внесено відповідний запис про кримінальне провадження (за фактом заподіяння працівнику ПО побоїв або легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків).

Отже, враховуючи приписи Порядку № 1346, регламентовані ним особливості призначення та проведення розслідування нещасних випадків та терміновість відповідної процедури, колегія суддів вважає, що позивач повинен був дізнатися про те, що з приводу випадку, який з ним стався 09.05.2015 р. не проведено відповідне розслідування, ще в червні 2015 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що реалізація особою наданих їй прав залежить від її власного волевиявлення, і позивачем ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних обставин, що перешкоджали позивачу своєчасно дізнатися про те, що розслідування випадку, який з ним стався, не проводилося, і звернутися до суду за захистом свого права у строки, визначені КАС України.

З огляду на це, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він дізнався про порушення свого права лише у березні 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді цієї справи було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Отже, апеляційна скарга Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області підлягає задоволенню частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року - скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 06 листопада 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: