Справа № 200/5390/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року справа № 200/5390/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні торгівельні системи» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року (повний текст складено 23 серпня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/5390/19-а (суддя в 1 інстанції Михайлик А.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні торгівельні системи» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інноваційні торгівельні системи» (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 30.11.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1 014 421,25 грн., з яких за основним платежем 811 537,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 202 884,25 грн., № від 30.11.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість 865 277,50 грн., з яких за основним платежем 692 222,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 173 055,50 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018, яким позивачу нараховані штрафні фінансові санкції в сумі 276 871,25 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки акту перевірки про безпідставне відображення в податковому обліку з податку на прибуток та податку на додану вартість наслідків відбуття господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно викладеного в позові наданими позивачем до перевірки документами доведений факт реального постачання, переміщення та транспортування товарно-матеріальних цінностей від постачальників: ТОВ «НАША ФІРМА БАЗА», ТОВ «САРІУС ЛЮКС», ТОВ «ГРОНС», ТОВ «ДКФ КОМПАНІ» та ТОВ «ПРАЙМ КОНТРАКТ». Позивач зазначив про надання ним до перевірки видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, зауважив на тому, що окремі недоліки оформлення первинних документів, складанням яких оформлювалося приймання товарно-матеріальних цінностей не є достатньою підставою висновків про невідбуття господарських операцій. Отримані позивачем від контрагента податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, мають статус юридично значимих та підтверджують правильність формування податкового кредиту. Позивач також послався на рішення Донецького адміністративного суду від 02.10.2017 по справі 805/1933/17, в якому суд, вирішуючи питання щодо правомірності відображення позивачем податковому обліку наслідків відбуття господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «НАША ФІРМА БАЗА» за періоди з 18.07.2014 по 31.03.2016 дійшов висновку про необґрунтованість доводів податкового органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з посиланням на відсутність документів, що свідчать про транспортування товарно-матеріальних цінностей. Позивач зауважив, що з квітня 2016 року по серпень 2018 року товариство позивача продовжувало здійснювати господарську діяльність з контрагентом ТОВ «НАША ФІРМА БАЗА» на тих самих умовах на підставі договору поставки № 136 від 01.03.2016.

Стосовно висновків щодо неправомірного формування позивачем обліку з податку на прибуток за наслідком відображення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ПРАЙМ КОНТРАКТ» у лютому 2017 року позивач послався на рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 805/447/18 від 19.03.2018, відповідно до якого під час розгляду цієї справи судом встановлено правомірність формування позивачем податкового кредиту в сумі 120495,00 грн. внаслідок придбання позивачем в ТОВ «ПРАЙМ КОНТРАКТ» товарно-матеріальних цінностей. Оскільки в ході проведеної перевірки відповідачем дійдено висновку про безпідставність формування собівартості реалізованої продукції за тією ж самою операцією , що досліджувалася в ході розгляду справи 805/447/18, позивач наполягав на тому, що факт відбуття операції з постачання позивачу товарно-матеріальних цінностей на суму 602 474,00 грн. та ПДВ в сумі 120 495,00 грн. є таким, що встановлений судовим рішенням та не потребує доказування.

Позивач також не згодний із висновками відповідача, викладеними в акті перевірки стосовно завищення адміністративних витрат та податкового кредиту за наслідком відображення придбання ремонтних робіт від ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП», оскільки фактичне виконання цих робіт підтверджено доданими в ході перевірки документами.

Щодо виявлених порушень вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 позивач зазначив наступне. У розумінні пункту 1.2. цього положення оприбуткуванням готівки є проведення обліку готівки в касі на повну суму фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів та витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Готівкові кошти в сумі 28 044,39 грн. та 27 320,58 грн., одержані в результаті проведення готівкових розрахунків із застосування реєстраторів розрахункових операцій 10.01.2017 були оприбутковані в касі підприємства та внесені до касової книги, а тому на думку позивача, підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 200/5390/19-а позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1 014 421,25 грн., з яких за основним платежем 811 537,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 202 884,25 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість 865 277,50 на грн., з яких за основним платежем 692 222,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 173055,50 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ТОРГІВЕЛЬНІ СИСТЕМИ» судові витрати в розмірі 16 743,72 (шістнадцять тисяч сімсот сорок три) гривні 72 копійки.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду першої інстанції підлягає апеляційному перегляду тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог з урахуванням ч.1 ст.308 КАС України.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВАЦІЙНІ ТОРГІВЕЛЬНІ СИСТЕМИ» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним номером 39308039, відповідно до відомостей реєстру місцезнаходженням товариства є: Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Краматорський, буд. 14а. Як платник податків позивач перебуває на обліку в ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.

В період з 24.09.2018 по 22.10.2018 на підставі направлень на перевірку, виданих ГУ ДФС інспекторами Краматорського відділу аудиту платників управління аудиту Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку товариства позивача за період діяльності з 01.04.2016 по 30.06.2018 з питань дотримання вимог податкового валютного, іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За результатами проведеної перевірки складено акт № 1-13-393030839 від 29.10.2018.

В акті зазначено, що перевіркою повноти визначення витрат за період з 01.04.2016 по 30.06.2018, визначених за правилами бухгалтерського обліку встановлено їх завищення на загальну суму всього у сумі 4 508 538 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 2 669 217 грн. та за 2017рік в сумі 1 839 321 грн.

Проведеною перевіркою показника собівартості за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 на підставі первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку встановлено завищення показника «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» всього на загальну суму 3 883 538 грн. у тому числі за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 на суму 2 044 217грн. та за 2017 на суму 1 839 321 грн. Завищення відбулося за рахунок віднесення до собівартості реалізованої продукції вартості придбання продуктів харчування у ТОВ «НАША ФІРМА БАЗА» (ТОВ «КРИСТАЛ МЕДІА ГРУП») (), ТОВ «САІРУС ЛЮКС» (), ТОВ «ГРОНС» (), ТОВ «ДКФ КОМПАНІ» (), ТОВ «ПРАЙМ КОНТРАКТ» (). На думку перевіряючих надані позивачем до перевірки первинні документи не можуть бути підставою формування цих витрат, оскільки містять недоліки оформлення. Під час дослідження первинних документів, наданих до перевірки встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів в контрагентів позивача та факти підміни номенклатури товару. Наведені обставини унеможливлюють підтвердження придбання товарів заявленої номенклатури.

Перевіркою встановлено завищення показників «Адміністративні витрати» всього на загальну суму 625 000 грн., в тому числі за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 в сумі 625 000 грн. в результаті віднесення до витрат вартості виконаних ТОВ «БУД АЛЬЯНС ГРУП» на підставі первинних документів, що мають недоліки оформлення.

Перевіркою дотримання суб`єктом господарювання порядку оприбуткування надходжень готівки до каси встановлено порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, із змінами та доповненнями. Згідно акту готівкові кошти не оприбутковані 10.01.2017 (у день одержання готівкових коштів) в сумі 28044,39грн. у книзі обліку розрахункових операцій №р/3 на підставі фіскального звітного чеку №1525 роздрукованого 10.01.2017 о 22:53годині та 10.01.2017 в сумі 27329,86грн.у книзі обліку розрахункових операцій №р/4 на підставі фіскального звітного чеку №1531 роздрукованого 10.01.2017 о 22:39 годині.

Згідно висновків акту перевірки в ході її проведення встановлені порушення: 1) пунктів 44.1, 44.2, статті 44, розділу ІІ, пункт 134.1 статті 134, розділу ІІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, п.3 розд. ІІІ П(С)БО №1, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 07.02.2013р. № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013р. за 336/22868, ч.2 ст.3 розд. І, ч.1 ст.11 розд. ІV Закону України від 16.07.1999р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які призвели до порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 розд. ІІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток за всього на суму 4 508 538грн., в тому числі за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 на суму 2 669 217 грн., за 2017рік на суму 1 839 321грн. та занижено значення рядка 06 «Податок на прибуток» Декларації з податку на прибуток на загальну суму 811537 грн., в тому числі за період з 01.04.2016 по 31.12.2016 на суму 480459грн., за 2017рік на суму 331078 грн.; 2) пунктів 44.1 статті 44 розділу ІІ, підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, із змінами та доповненнями, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту на загальну суму 692 222 грн., в тому числі: за квітень 2016 року на суму 61851 грн., за травень 2016 року на суму 55025 грн., за червень 2016 року на суму 58655 грн., за липень 2016 року на суму 141552 грн., за серпень 2016 року на суму 89432 грн., за вересень 2016 року на суму 41456 грн., за жовтень 2016 року на суму -„ 3197 грн., за січень 2017 року на суму 120137 грн., за березень 2017 року на суму 120833 грн., за квітень 2017 року на суму 6622 грн., за травень 2017 року на суму -„ 144 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість до сплати на загальну суму 692 222 грн., в тому числі: за травень 2016 року на суму 116876 грн., за червень 2016 року на суму 58655 грн., за липень 2016 року на суму 121759 грн., за серпень 2016 року на суму 100306 грн., за вересень 2016 року на суму 50375 грн., за жовтень 2016 року на суму -„ 3197 грн., за січень 2017 року на суму 120137 грн., за березень 2017 року на суму 120833 грн., за квітень 2017 року на суму 6622 грн., за травень 2017 року на суму -„ 144 грн.; 3) порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.04 № 637, із змінами та доповненнями: готівкові кошти не оприбутковані (у день одержання готівкових коштів) 10.01.2017 у книгах обліку розрахункових операцій в сумі 28 044,39 грн. на підставі фіскального звітного чеку №1525, роздрукованого 10.01.2017 о 22:53 годині та в сумі 27 329,86 грн. на підставі фіскального звітного чеку №1531, роздрукованого 10.01.2017 о 22:39.

12.11.2018 позивачем направлені до відповідача заперечення із викладеною в них незгодою із висновками акту в частині виявлених порушень, що призвели до заниження податку на прибуток, податку на додану вартість та не оприбуткування готівки.

За наслідком розгляду заперечень на акт перевірки відповідачем залишено без змін висновки акту № 1235/05-99-13-14-39308039 від 29.10.2018.

30.11.2018 відповідачем прийняті: податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1 014 421,25 грн., з яких за основним платежем 811 537,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 202 884,25 грн. Згідно розрахунку до податкового повідомлення-рішення за 2016 рік позивачу донараховано за основним платежем 480 459,00 грн., за штрафними санкціями 120 114,75 грн., за 2017 рік за основним платежем 331 078,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 82 769,50 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 865 277,50 грн., з яких за основним платежем 692 222,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 173 055,50 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в сумі 276 871,55 грн.

13.12.2018 позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте за наслідком розгляду скарги відповідачем прийнято рішення № 7302/6/99-99-11-04-01-25 від 14.02.2019 про результати розгляду скарги, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення без змін.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України.

Пунктами 44.1. та 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно підпункту 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 N 318, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за N 27/4248 . Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (пункт 6 П(С)БО 16 «Витрати»).

Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Стосовно правомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018, яким позивачу нараховані штрафні фінансові санкції в сумі 276871,25 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розділу 3.6.3 акту при перевірці книг обліку розрахункових операцій встановлено, що на підставі фіскального звітного чеку №1525, роздрукованого 10.01.2017 о 22:53 годині облік готівкових коштів одержаних за результатами проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій ІКС-Е260Т (заводський № 10011278, фіскальний номер ) 10.01.2017 в сумі 28044,39 грн. здійснений у книзі обліку розрахункових операцій № р/4, яка була зареєстрована у ДПІ м. Краматорська 11.01.2017, тобто в день їх фактичних надходжень - 10.01.2017 готівкові кошти у повній сумі не оприбутковані (книга обліку розрахункових операцій №р/3 від 14.07.2016 була закінчена 09.01.2017); на підставі фіскального звітного чеку №1531 роздрукованого 10.01.2017 о 22:39 годині облік готівкових коштів одержаних за результатами проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій ІКС-Е260Т (заводський №10011276, фіскальний номер ) 10.01.2017 в сумі 27329,86грн. здійснений у книзі обліку розрахункових операцій № р/5, яка була зареєстрована у ДПІ м. Краматорська 11.01.2017, тобто у день їх фактичних надходжень 10.01.2017 готівкові кошти у повній сумі не оприбутковані (книга обліку розрахункових операцій №р/4 від 14.07.2016 була закінчена 09.01.2017).

Відповідачем надані копії заяв позивача про реєстрацію Книги обліку розрахункових операцій та /або розрахункової книжки № р15 (вх. № 720/10 від 10.01.2017) та Книги обліку розрахункових операцій та /або розрахункової книжки № р15 (вх. № 721/10 від 10.01.2017). На підставі зазначених заяв Книги обліку розрахункових операцій позивача зареєстровані 11.01.2017. Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до контролюючого органу із заявами про реєстрацію книг обліку розрахункових операцій після закінчення раніше зареєстрованих книг, чим не забезпечив своєчасне отримання ним нових книг обліку. Оскільки надані позивачем книги обліку були зареєстровані контролюючим органом у передбачені законодавством строки - 11.01.2017, запис про оприбуткування готівки на підставі роздрукованих чеків № 1525 від 10.01.2017 та № 1531 від 10.01.2017 був внесений позивачем також не раніше 11.01.2017.

Факт відсутності в позивача Книг обліку розрахункових операцій 10.01.2017 не заперечувався відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції. Будь-яких доводів, які свідчили про причини незабезпечення товариством своєчасного надання Книг обліку розрахункових операцій на реєстрацію до контролюючого органу позивачем не визначені.

У постанові від 11 грудня 2012 року по справі № 21-400а12 Верховний Суд України висловив правовий висновок, згідно з яким оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»).

Зазначена правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду у справі 2а-10318/12/2070 від 09.04.2019, № 825/110/16 від 25.04.2019, № 826/24049/15 від 21.05.2019.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відсутність книг обліку розрахункових операцій на час роздрукування 10.01.2017 фіскальних чеків № 1525 та 1531, свідчить про невідображення позивачем в зазначеній книзі оприбуткування готівки в день її надходження 10.01.2017, що в свою чергу є підтвердженням допущення позивачем порядку оприбуткування готівки та є підставою для застосування штрафних санкцій в розмірі, передбаченому абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Таким чином, податкове повідомлення-рішення рішення № від 30.11.2018, яким позивачу нараховані штрафні фінансові санкції в сумі 276 871,25 грн. винесено відповідачем правомірно, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні торгівельні системи» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 200/5390/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 200/5390/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць