Справа № 201/8375/19(2-а/201/361/2019)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 201/8375/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року (суддя Ткаченко Н.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Спеціаліста І категорії інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Виблия Владислава Олександровича

третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Спеціаліста І категорії інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Виблия Владислава Олександровича про накладення адміністративного стягнення серії ІП № 005991 від 28.05.2019; визнати протиправним та скасувати акт огляду та тимчасового затримання № 0450 прим. 2 від 28.05.2019 Спеціаліста І категорії інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Виблия Владислава Олександровича.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що з наданих відповідачем фотокарток вбачається, що транспортний засіб, який належить позивачеві, було розміщено на прилеглій території, а не на проїзній частині, що виключає склад правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також апелянт вказав на недотримання відповідачем при складанні оскаржуваної постанови вимог чинного законодавства, адже фотоматеріали містять географічні матеріали, які належать всього будинку з будь-якого його боку, а тому вина позивача є недоведеною. Суперечливими є і дані щодо часу скоєння правопорушення, адже на фото відображено час 14 год. 59 хв., а у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності 14 год. 29 хв. Також оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також апелянт звертає увагу, що відповідачем не надано належних доказів функціонування пристрою, використаного для фотозйомки, згідно з вимогами законодавства про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, тобто відповідачем не доведено правових підстав для використання технічного засобу DMT9 для фіксації правопорушення. Крім того, невірним є висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування Акту огляду та тимчасової затримки транспортного засобу, адже судом не надано належної оцінки тій обставині, що даний Акт складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Виблиєм Владиславом Олександровичем під час інспектування 28.08.2019 було виявлено зупинку транспортного засобу BMW і3, державний номер НОМЕР_1 , що стояв ближче 10 метрів від виїздів з прилеглої території за адресою: м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10, що є порушенням положення підпункту и) пункту 15.9 Розділу 15 ПДР і підпункт а) пункту 15.10 ПДР.

Також інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Виблиєм Владиславом Олександровичем винесено постанову від 28.05.2019 серії ІП № 005991, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КупАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Також відповідачем складено акт огляду і тимчасового затримання № 0450 прим. 2 від 28.05.2019, яким зафіксовано, що транспортний засіб BMW і3, державний номер НОМЕР_1 , було евакуйовано КП «Міськавтопарк» і поміщено на спеціальний майданчик (стоянку).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. В свою чергу, підпунктом «а» пункту 15.10 ПДР визначено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами примітки до статті 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Статтею 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.11.2018 № 1164 «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» було уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152- 1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Виблиєм В.О. під час інспектування 28.08.2019 було виявлено зупинку транспортного засобу BMW і3, державний номер НОМЕР_1 , що стояв ближче 10 метрів від виїздів з прилеглої території за адресою: м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10.

Вказане порушення зафіксовано технічним засобом, матеріали справи містять фотодокументи із зображенням двох ракурсів автомобіля, який належить позивачеві, із відображенням: дати та часу фотофіксації 28.05.2019 о 14 год. 59 хв.; розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; географічних координат: 48°27.56.1 "Е 35°03.22.0".

Сам апелянт зазначає, що зазначені географічні координати належать житловому будинку по АДРЕСА_1 , тобто, позивач не спростовую дійсні обставини, зафіксовані матеріалами фотозйомки.

Спірним питанням є правильність висновків відповідача щодо порушення позивачем правил зупинки та стоянки автомобіля.

Позивач звертає увагу, що судом першої інстанції залишено поза увагою норми п. 1.10 ПДР, згідно з якими прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Позивач стверджує, що належний йому транспортний засіб не стоїть на проїзній частині, не стоїть ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, а розміщено безпосередньо на прилеглій території.

Разом з тим, з такими доводами позивача не можна погодитися, адже судом апеляційної інстанції, окрім фотоматеріалів, які містяться в матеріалах справи, було досліджено за допомогою інтернет ресурсу https://www.google.com.ua схему вулиці згідно з вказаними географічними координатами, з якої чітко вбачається, що автомобіль BMW і3, державний номер НОМЕР_1 , перебував безпосередньо на проїзній частині дороги по вул. Ломана ближче 10 м від виїзду з прилеглої території житлового будинку по вул АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 .

Також не спростовують факт вчиненого правопорушення доводи апелянта, що відповідачем не надано належних доказів функціонування пристрою, використаного для фотозйомки, згідно з вимогами законодавства про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, тобто відповідачем не доведено правових підстав для використання технічного засобу DMT9 для фіксації правопорушення, адже згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не є обґрунтованими доводи апелянта й щодо суперечності часу винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та часу, зафіксованого на фото доказах, адже, як встановлено судом, фотографування місця стоянки автомобіля відбувалося при складанні Акту огляду та тимчасової затримки транспортного засобу, як того вимагає Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 990.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, повністю доведено відповідачем та не спростовано самим позивачем, а тому оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Крім того, відсутність в оскаржуваній постанові посилання на докази, за наявності останніх в матеріалах справи, не може слугувати підставою для визнання протиправною постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також вірним є висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування Акту огляду та тимчасової затримки транспортного засобу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 Кодексу).

Пунктом 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що предметом розгляду справи адміністративної юрисдикції може бути рішення, дія або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. При цьому рішення суб`єкта владних повноважень має зачіпати інтереси особи, щодо якої такий акт прийнятий, та створювати для особи певні правові наслідки.

Суд першої інстанції вірно визначив, що сам факт складання Акту огляду та тимчасової затримки транспортного засобу не зачіпає права та інтереси позивача. Наслідком складання такого акту стала евакуація автомобіля на спеціальний майданчик, що й породило певні правові наслідки для позивача.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року в адміністративній справі № 201/8375/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 05 листопада 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров