Справа № 400/506/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/506/19

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 14 червня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року, у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Інгульське" до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Інгульське" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій щодо проведення в період з 14 січня 2019 року по 24 січня 2019 року фактичної перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, результати якої оформлені актом перевірки від 24 січня 2019 року №0022/14/29/14/03764956; визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 14 лютого 2019 року № 6 та № 6.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Інгульське" зазначило, що податковим органом порушено порядок проведення перевірки товариства, у зв`язку з чим прийняті на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення є противоправними.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог є помилковим, так як оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Інгульське" є юридичною особою (), що займається видами діяльності визначеними згідно КВЕД 01.11, 10.61, 10.41, 10.61, 10.7146.21 та знаходиться за своєю юридичною адресою: вул.Спортивна, с.Інгулка, Баштанський район, Миколаївська область, 56170.

З 14 січня 2019 року по 24 січня 2019 року службовими особами Головного управління ДФС у Миколаївській області проведена фактична перевірка щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, результати якої оформлені актом перевірки від 24 січня 2019 року № 0022/14/29/14/03764956 (далі - Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення норм чинного законодавства:

- п. 2.6. гл. 2, п. 3.5. гл. З Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 № 637, зі змінами та доповненнями;

- п. 11 розд. II, п. 27 розд. III, п.п. З п. 58 розділу VI Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 № 148, зі змінами та доповненнями.

Між тим, 06.02.2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Інгульське" подало заперечення на вказаний Акт перевірки, які відповідач листом від 13.02.2019р. за № 982/10/14-29-14-06-09 залишив без задоволення, а висновки Акту перевірки - без змін.

16.02.2019 року позивач поштовим зв`язком отримав два податкових повідомлення - рішення від 14.02.2019 року № 6 та № 6, прийняті на підставі Акту перевірки від 24.01.2019р.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019 року № 6, контролюючий орган вказує на порушення платником податків вимог п. 11 розд. II, п. 27 розд. III, п.п. 3 п. 58 розділу VI Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 № 148, зі змінами та доповненнями, посилаючись на п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, абз. 3, абз. 2 ч. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 12.06.1995 № 436/95, та застосовує штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про обіг готівки в розмірі 87886,16 грн.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 14.02.2019 року № 6, контролюючий орган вказує на порушення платником податків вимог п. 2.6. гл. 2, п. 3.5. гл. 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 № 637, зі змінами та доповненнями, посилаючись на п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, абз.абз. 2, 3 ч. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки від 12.06.1995 № 436/95, та застосовує штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про обіг готівки в розмірі 2149416,26 грн.

Не погодившись з отриманими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії контролюючого органу під час перевірки були неправомірними, контролюючим органом не доведено правомірності та обґрунтованості прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з положеннями пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 73 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема згідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З матеріалів справи вбачається, що у наказі Головного управління ДФС у Миколаївській області від 09.01.2019 № 33 «Про проведення фактичної перевірки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інгульське», в якості підстави для проведення перевірки зазначено посилання на п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

В свою чергу, фактична перевірка проводилась не за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності позивача, а в приміщенні податкової служби , .

Під час розгляду даної справи в суді першої інтонації свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інспектори Головного управління ДФС у Миколаївській області, пояснили, що дійсно перевірка проводилась не за місцем знаходження позивача, а в приміщенні податкової служби, куди на прохання перевіряючих директором та бухгалтером СТОВ «Інгульське» були надані бухгалтерські документи.

При цьому, свідки визнали, що це є порушенням порядку проведення перевірки, але зазначили, що це відбулось у зв`язку з тим, що на час, коли інспектори приїжджали на підприємство, директор та бухгалтер знаходились на лікарняному. Перевірка документів ними була проведена в останній 10-й день, визначений наказом на проведення перевірки.

Свідок ОСОБА_3 - бухгалтер-касир СТОВ «Інгульське» пояснила, що перевірка на підприємстві не проводилась, так як на час приїзду перевіряючих податкової служби вони з директором знаходились на лікарняному. На прохання інспекторів податкової служби вона привезла до Головного управління ДФС у Миколаївській області бухгалтерські документи, де податкові інспектори їх всі переглянули та зняли копії з необхідних для них документів. Інспектори запропонували ОСОБА_3 зачекати деякий час, після чого її запросили до кабінету, де вручили Акт перевірки.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що визначена у наказі Головного управління ДФС у Миколаївській області від 09.01.2019 № 33 як фактична перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інгульське», не була за своєю суттю фактичною перевіркою.

По-перше, у наказі про її проведення немає посилання на підстави її проведення, які чітко визначено п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а саме: така перевірка проводиться за наявності обставин, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Крім того, як зазначалось вище, перевірка була проведена не за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, а у приміщенні контролюючого органу без присутності посадових осіб товариства, що позбавило їх надати пояснення стосовно предмету перевірки.

Колегія суддів також зазначає, що контролюючим органом не доведено, що ним було витребувано від СТОВ «Інгульське» всі визначені законом документи у підтвердження належного оформлення касових операцій, а в разі проведення фактичної перевірки у відповідності до вимог законодавства контролюючий орган мав би можливість перевірити обставини стосовно оформлення видаткових та прибуткових ордерів.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій щодо проведення в період з 14 січня 2019 року по 24 січня 2019 року фактичної перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, результати якої оформлені актом перевірки від 24 січня 2019 року №0022/14/29/14/03764956, судом першої інстанції були задоволені правильно.

Крім того, колегія суддів вважає, що провівши перевірку не за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності позивача, та назвавши її при цьому «фактичною перевіркою», контролюючий орган тим самим вже поставив під сумнів законність прийнятих ним за результатами цієї перевірки податкових повідомлень рішень та застосування до підприємства штрафних санкцій за порушення порядку ведення касових операцій.

Проте дослідивши наявні в матеріалах справи докази стосовно суті зазначених в акті перевірки порушень, колегія суддів зазначає наступне.

Видатковий касовий ордер сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інгульське» № 323 від 17.10.2018 на суму 12075,00 грн. не відповідає за формою та змістом тому, що наведено у акті перевірки.

Провівши фактичну перевірку всупереч вимогам закону, без присутності посадових осіб товариства перевіряючи не мали можливості взяти до уваги існування належним чином оформленого видаткового касового ордеру № 323 від 17.10.2018 з підписом орендодавця ОСОБА_4 та копій її паспорту та ідентифікаційного коду.

Також сама ситуація склалася з видатковим касовим ордером № 326 від 01.06.2017 на суму 2100 грн., а саме належним чином оформлена та підписана копія цього касового ордеру та прикріплені до нього копії паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_5 , не брались до уваги перевіряючими при перевірці.

Щодо видаткового касового ордера № 70 від 11.09.2017 на суму 12500 грн. В ньому дійсно відсутній підпис одержувача, однак до нього прикріплено відомість на виплату грошей № 13 від 11.09.2017р., а в самому видатковому касовому ордері зазначено: «Видати згідно відомості», «Підстава: Орендна плата».

До того ж, відомість на виплату грошей № 13 від 11.09.2017 містить усі підписи, що підтверджують рух готівки (видаток з каси).

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320:

касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;

касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно- правовим актом Національного банку України;

касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.

Згідно п. 3.1. Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відомість на виплату грошей № 13 від 11.09.2017 відповідає вимогам наведених пунктів Положення, але вона не була взята до уваги перевіряючими, натомість, як і у попередніх випадках, у акті описано незаповнену відомість № 14, датовану тією ж датою, яка використовувалася касиром для робочих приміток.

Стосовно видаткового касового ордера №71 від 15.09.2017 на суму 59740 грн., - у ньому дійсно відсутній підпис одержувача, проте до нього прикріплено відомість на виплату грошей № 12 від 15.09.2017 року, а в самому видатковому касовому ордері зазначено: «Видати згідно відомості», «Підстава: Орендна плата», але відомість на виплату грошей № 12 від 15.09.2017 року містить усі підписи, що підтверджують рух готівки (видаток з каси).

Таким чином, відомість на виплату грошей № 12 від 15.09.2017 відповідає вимогам наведених пунктів Положення, проте також не була взята до уваги перевіряючими, натомість, як і у попередніх випадках, у акті описано незаповнену відомість № 12 датовану тією ж датою, яка використовувалася касиром для робочих приміток.

Колегія суддів зазначає, що перевіркою були також встановлені факти оформлення прибуткових касових ордерів із підписом бухгалтера-касира сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інгульське» ОСОБА_3 23.04.2018, 27.04.2018. 07.09.2018. 26.12.2018р., однак дані операції виконані за умови відсутності працівника на робочому місці, так як згідно табелю обліку використання робочого часу за квітень, вересень та грудень 2018 року ОСОБА_3 знаходилась у відпустці, що унеможливлює своєчасне у день надходження готівки її оприбуткування в касі підприємства касиром ОСОБА_3

Загальна сума не оприбуткованої готівки за цим епізодом склала 12798,00 грн.

Відповідо до п.п. 11 п. 3 розділу 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29 грудня 2017 року № 148 (далі - Положення), касові документи - документи (касові ордери ти відомості псі виплату готівки, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.

Згідно п.п. 23, 25, 26 розділу ІІІ цього ж Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником у станови/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприсмствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головням бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього устаиови/підприсмства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Підпис керівника устаиови/підприсмства на видаткових касових ордерах не обов`язковий, якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках є його дозвільний напис.

Підприємства, що займаються закупівлею товарів сільськогосподарської продукції, проведення розрахунків за які не врегульовано законодавством України, здійснюють видачу готівки здавальникам такої сільськогосподарської продукції за відомостями, у яких зазначаються прізвища здавальників, їх адреси, обсяги зданої продукції і сума виплаченої готівки, що підписуються здавальником.

Судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що виходячи з матеріалів справи та наданих у судовому засіданні пояснень сторін, перевіряючими визнано та констатовано, що товариством оформлено прибуткові касові ордери від 23.04.2018, 27.04.2018. 07.09.2018, 26.12.2018р., недоліків у оформленні яких не знайдено.

За змістом п. 18 п. 3 розділу І Положення оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі / книзі обліку доходів і витрат / книзі обліку доходів / фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Перевіряючими не заперечувалось внесення зазначених прибуткових касових ордерів до касової книги товариства у день їх оформлення та отримання готівки до каси, тобто жодних порушень з точки зору Положення як таких не існує.

Проте, обґрунтування наявності «порушення» насправді ж зводиться до припущень перевіряючих, а саме до того, що бухгалтер-касир ОСОБА_3 не знаходилась на робочому місці в зазначені дати, а відтак не могла оформити зазначені касові документи.

Разом з тим, з наказу № 14 від 31.08.2014р., копія якого є в розпорядженні контролюючого органу та на який самі перевіряючі посилаються у акті перевірки, вбачається, що обов`язки касира за сумісництвом, з доплатою 35% від ставки бухгалтера-касира, покладено на ОСОБА_3 , при цьому у табелях обліку робочого часу за вересень, грудень 2017р., квітень, вересень, грудень 2018 зазначено про виконання нею функцій бухгалтера-касира за сумісництвом з нарахуванням відповідної заробітної плати якраз в період надання їй відпустки за основною посадою.

Більш того, оформлення та наявність відповідних касових документів станом на відповідні дати та своєчасне внесення їх до касової книги свідчить якраз про те, що касир виконала свої функції у відповідний період часу.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що посадовим особам контролюючого органу не надано права «не приймати» до уваги документи, які своєчасно та належним чином оформлені господарюючим суб`єктом, виходячи з власних суб`єктивних припущень та надуманих мотивів.

Крім того, перевіркою було встановлено порушення порядку оприбуткування надходжень готівки до каси (п.2.6 гл.2 Постанови 637), а саме встановлено факти оформлення прибуткових касових ордерів із підписом бухгалтера-касира сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інгульське» ОСОБА_3 15.09.2017. 26.09.2017. 04.12.2017, 05.12.2017, однак дані операції виконані за умови відсутності працівника на робочому місці, гак як згідно табелю обліку використання робочого часу за вересень та грудень 2017 року ОСОБА_6 знаходилась у відпустці, що унеможливлює своєчасне у день надходження готівки її оприбуткування в касі підприємства бухгалтером-касиром ОСОБА_3 .

Згідно з п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за№ 40/10320, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 3.1. Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Перевіряючими визнано факт, що товариством оформлено касові ордери від 15.09.2017, 26.09.2017, 04.12.2017, 05.12.2017 у відповідності до вимог чинного законодавства, недоліків у їх оформленні не знайдено, про що вже зазначалось вище.

Колегія суддів приймає до уваги те, що перевіряючими встановлено внесення зазначених прибуткових касових ордерів до касової книги товариства у день їх оформлення та отримання готівки до каси, отже жодних порушень з точки зору Положення як таких не має в наявності.

Згідно п. 2.6. Положення передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продсю/с проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в акті перевірки висновки про порушення СТОВ «Інгульське» зазначених в акті норм законодавства, є необґрунтованими, а відтак оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року № 6 та № 6 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач не довів суду правомірності та обґрунтованості прийнятих ним податкових повідомлень-рішень, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.