Справа № 140/2568/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2568/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - Головне управління ПФУ у Волинській області, відповідач), в якому просила:

- визнати неправомірними та скасувати рішення відповідача від 23 травня 2019 року №494/М-01, від 03 червня 2019 року №530/М-01, від 11 липня 2019 року №678/М-01, від 08 серпня 2019 року №774/М-01 про відмову у перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового стажу, що дає право на перерахунок пенсії, періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року у Відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" Державного підприємства "Волиньвугілля" (далі - ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля"), про відмову у проведенні індексації призначеної пенсії з урахуванням періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року, про відмову у нарахуванні та виплаті одноразової доплати до пенсії у розмірі 2410,17 грн. як пенсіонеру, у якого розмір пенсії не перевищує суми 1669,20 грн.;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу період роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" та перерахувати раніше призначену пенсію з урахуванням цього стажу, виплатити її з урахуванням підвищення, починаючи з 26 жовтня 2018 року; проіндексувати раніше призначену пенсію з урахуванням періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року як особі, у якої є в наявності 30 років страхового стажу; нарахувати та виплатити одноразову доплату до пенсії у розмірі 2410,17 грн. як пенсіонеру, у якого розмір пенсії не перевищує суми 1669,20 грн. з урахуванням вищезазначеного періоду роботи як особі, у якої є 30 років страхового стажу, на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 (а.с.49-58).

В обґрунтування позову позивач вказала, що 26 жовтня 2016 року Нововолинсько-Іваничівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області їй було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, а розмір пенсії було визначено відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Продовжуючи працювати після призначення пенсії на посаді лампівниці у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля", після 24 місяців після призначення пенсії вона очікувала її автоматичного перерахунку відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки такий перерахунок пенсії здійснений не був, то як зазначила позивач, 23 квітня 2019 року вона звернулась до відповідача із заявою, в якій просила провести перерахунок пенсії відповідно до вимог частини четвертої статті 42 вказаного Закону. Головне управління ПФУ у Волинській області листом від 23 травня 2019 року №494/М-1 роз`яснило підстави набуття права на звернення за перерахунком раніше призначеної пенсії пенсіонеру, який продовжує працювати, а листом від 03 червня 2019 року №530/М-1 відмовило у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року у зв`язку з недостатністю страхового стажу та відсутністю даних про сплату роботодавцем ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" страхових внесків до Пенсійного фонду України за вищевказаний період роботи. Позивач стверджує, що зверталась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" також 01 липня 2019 року, водночас просила проіндексувати пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 та нарахувати і виплатити одноразову доплату до пенсії у розмірі 2410,17 грн. як пенсіонеру, у якого розмір пенсії не перевищує 1669,20 грн. Однак Головне управління ПФУ у Волинській області листом від 11 липня 2019 року №678/М-01 відмовило у задоволенні цих вимог, а на чергове звернення від 22 липня 2019 року листом від 08 серпня 2019 року №774/М-01 відповідач повідомив, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 02 місяці, не зарахувавши до нього період роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року.

Позивач вважає дані рішення (відмови) протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству. Стверджує, що роботодавець щомісячно здійснював відрахування страхових внесків із заробітної плати та сплачував їх, а ненадходження відрахувань до Пенсійного фонду України, не є підставою для відмови у зарахуванні вищевказаних періодів роботи до страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії, індексацію призначеної пенсії та виплату одноразової доплати у сумі 2410,17 грн. як пенсіонеру, у якого розмір пенсії не перевищує 1669,20 грн.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою від 06 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні (а.с.65-69). В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії 14 травня 2019 року. За фактом розгляду наданих документів та заяви Управлінням відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки станом на 14 травня 2019 року за даними персоніфікованого обліку інформація про сплату внесків ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" за період з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року відсутня. Відтак, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків, немає підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду.

Відповідач вказав, що за змістом статей 1, 11, 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховим стажем може бути визнано період роботи, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, а обов`язок сплати таких внесків покладено на страхувальника (у даному випадку ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля").

Також зазначив, що відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Деякі питання проведення індексації пенсій у 2019 році", необхідною умовою для встановлення одноразової доплати в сумі 2410,17 грн., яка виплачувалась рівними частинами у березні та квітні поточного року, є наявність повного страхового стажу (для жінок - 30 років, якщо пенсія призначена після 01 жовтня 2011 року), а розмір пенсійної виплати після перерахунку встановлено в сумі меншій або рівній 1669,20 грн. З 01 березня 2019 року розмір пенсії позивача становить 1497,00 грн. Беручи до уваги той факт, що страховий стаж ОСОБА_1 становить менше 30 років, для встановлення одноразової допомоги до пенсії та доплати до пенсії в сумі, що не вистачає, до розміру 2000 грн., немає підстав.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27 жовтня 2016 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та є працюючим пенсіонером (а.с.74). Пенсія призначена та виплачувалася ОСОБА_1 Нововолинсько-Іваничівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області.

Як вбачається із трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.85-87), 30 серпня 1999 року ОСОБА_2 була прийнята ученицею лампівниці, а 03 жовтня 1999 року переведена на посаду лампівниці у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля", де й продовжує працювати донині.

14 травня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.166). Згідно з рішенням від 15 травня 2019 року №09 (а.с.167-168) Нововолинсько-Іваничівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області було здійснено перерахунок пенсії, при цьому страховий стаж становить 29 років 2 місяці (по 28 лютого 2017 року).

На звернення ОСОБА_1 від 15 травня 2019 року (а.с.176) з питання зарахування до страхового стажу періоду роботи за 2017 - 2018 роки Головне управління ПФУ у Волинській області листом від 23 травня 2019 року №494/М-1 роз`яснило підстави набуття права на звернення за перерахунком раніше призначеної пенсії пенсіонеру, який продовжує працювати, а також порядок звернення із заявою про такий перерахунок (а.с.17), а листом від 03 червня 2019 року №530/М-1 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що страховий стаж їй зараховано по 28 лютого 2017 року; підстави для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року відсутні у зв`язку відсутністю даних про сплату роботодавцем ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" страхових внесків до Пенсійного фонду України за вищевказаний період роботи (а.с.19).

01 липня 2019 року позивач повторно звернулася до Головного управління ПФУ у Волинській області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля", також просила відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 26 жовтня 2018 року, проіндексувати пенсію, починаючи з 26 жовтня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 нарахувати одноразову доплату до пенсії у розмірі 2410,17 грн. як пенсіонеру, у якого розмір пенсії не перевищує суми 1669,20 грн. (а.с.165). На цю заяву відповідач листом від 11 липня 2019 року №678/М-01 роз`яснив, що до 01 березня 2019 року розмір пенсії позивача склав 1497,00 грн. (страховий стаж 28 років 9 місяців), з 01 квітня 2019 року проведено перерахунок пенсії та донараховано період страхового стажу з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року, а з 01 травня 2019 року на підставі заяви від 14 травня 2019 року проведено перерахунок розміру пенсії з урахуванням періоду страхового стажу з 01 січня 2017 по 28 лютого 2017 року. В результаті проведеного перерахунку страховий стаж становить менше 30 років, а тому для встановлення одноразової доплати до пенсії немає підстав. Також вказав, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 01 березня 2017 року по 31 травня 2019 року, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форми ОК-5) відсутня інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.20-21).

22 липня 2019 року ОСОБА_1 знову подала заяву, в якій просила перерахувати страховий стаж станом на 01 березня 2019 року (а.с.164). Головне управління ПФУ у Волинській області листом від 08 серпня 2019 року №774/М-01 повторно повідомило, що з 01 квітня 2019 року проведено перерахунок пенсії та дораховано період страхового стажу з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року, а з 01 травня 2019 року на підставі заяви від 14 травня 2019 року - перерахунок пенсії з урахуванням періоду страхового стажу з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року; страховий стаж - 29 років 02 місяці. Період роботи з 01 березня 2017 року по 31 травня 2019 року до страхового стажу не зараховано, оскільки на дату подання заяви згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу відсутня інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.36-37).

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.170-171) також встановлено, що 29 серпня 2019 року припинено як юридичну особу Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області реорганізоване шляхом його приєднання до Головного управління ПФУ у Волинській області.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу незарахування до страхового стажу для перерахунку пенсії періоду роботи позивача з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року, непроведення індексації перерахованої пенсії з урахуванням цього стажу та невиплати одноразової доплати до пенсії у розмірі 2410,17 грн. як пенсіонеру, страховий стаж якого станом на 01 березня 2019 року становить 30 років та розмір пенсії якого не перевищує суми 1669,20 грн. При цьому останні вимоги є похідними, оскільки залежать від вимоги про зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 для перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частинами другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (частина перша статті 21 Закону №1058-IV).

Згідно з абзацами восьмим - дев`ятим частини третьої статті 24 Закону №1058-IV) періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Також відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Частиною першою статті 15 Закону №1058-IV визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Як слідує з довідок про доходи від 17 травня 2019 року №540/725/01-19, №539/725/01-19, №538/725/01-19, виданих ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля", ОСОБА_1 у спірний період (з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року) була нарахована та виплачена заробітна плата (а.с.14-16), нараховувалися страхові внески. Сплата внесків за цей період підтверджується також довідками ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 22 жовтня 2019 року №953/7.2.5/01-19, №954/7.2.5/01-19, №955/7.2.5/01-19, витребуваних судом (а.с.182-184).

Отже, судом встановлено і це підтверджується відповідними письмовими доказами, що за період роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року позивачу роботодавцем ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу страхувальником нараховувалися та сплачені страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи та не проводити перерахунок призначеної пенсії.

Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 у спорі про зарахування до страхового стажу період роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Разом з тим, позивач помилково вважає, що листи Головного управління ПФУ у Волинській області від 23 травня 2019 року №494/М-01, від 03 червня 2019 року №530/М-01, від 11 липня 2019 року №678/М-01, від 08 серпня 2019 року №774/М-01 є рішеннями - актами індивідуальної дії.

Суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Матеріали справи свідчать, що за заявою ОСОБА_1 від 14 травня 2019 року Нововолинсько-Іваничівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області було прийняте рішення від 15 травня 2019 року №09 (а.с.167) про перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу за період роботи по 28 лютого 2017 року включно. Підстави для скасування цього рішення відсутні, оскільки за цим рішенням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та фактично задоволено заяву частково. Про прийняте рішення позивач інформована листом від 03 червня 2019 року №530/М-01 (а.с.19). За іншими заявами (від 01 липня 2019 року та від 22 липня 2019 року), які стосувалися того самого питання, щодо якого вже прийняте рішення від 15 травня 2019 року №09, орган Пенсійного фонду надав відповіді згідно із Законом України "Про звернення громадян" (від 11 липня 2019 року № 678/М-01, від 08 серпня 2019 року №774/М-01). Лист від 23 травня 2019 року №494/М-01 має роз`яснювальний характер.

Зважаючи на те, що при прийнятті рішення від 15 травня 2019 року №09 період роботи ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року до страхового стажу зарахований не був, то слід дійти висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні цього періоду роботи до страхового стажу для перерахунку призначеної пенсії та зобов`язання останнього зарахувати цей період роботи до стажу для перерахунку пенсії.

При вирішенні питання з якого часу належить провести перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу, то суд дійшов таких висновків.

Позивач просила про зарахування до страхового стажу конкретного періоду роботи у заяві від 01 липня 2019 року - з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року, починаючи з 26 жовтня 2018 року (таку вимогу заявляє позивач і у позовній заяві). Однак ця вимога ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року з 26 жовтня 2018 року, як це просила позивач, є необґрунтованою, оскільки вона просить здійснити перерахунок з дати, що мала місце раніше, ніж закінчився часовий період, що є спірним (30 квітня 2019 року в часі пізніше 26 жовтня 2018 року). Також суд зауважує, що позивач не надала доказів того, що вона зверталася із заявою до органу Пенсійного фонду 23 квітня 2019 року (як про це вона вказувала у позовній заяві).

У черговій заяві від 22 липня 2019 року позивач просила перерахувати стаж станом на 01 березня 2019 року. Фактично ця вимога задоволена відповідачем по суті не була з підстав відсутності інформації щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України з посиланням на проведений перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2017 року. Однак судом у цьому рішенні зроблено висновок про зарахування до страхового стажу період (строк), протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески, зокрема, з 01 березня 2017 року та по 30 квітня 2019 року.

З урахуванням положень частини другої статті 9 КАС України, суд вважає, що для ефективного захисту прав позивача та відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України позовні вимоги слід задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2019 року та здійснити перерахунок призначеної пенсії станом на 01 березня 2019 року з урахуванням вказаного страхового стажу, а також зарахувати до страхового стажу період роботи з 01 березня 2019 року по 30 квітня 2019 року.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання протиправними рішень (дій) відповідача щодо відмови у проведенні індексації призначеної пенсії з урахуванням періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року, відмову у нарахуванні та виплаті одноразової доплати до пенсії у розмірі 2410,17 грн. як пенсіонеру, у якого розмір пенсії не перевищує суми 1669,20 грн. та зобов`язання провести їх нарахування і виплату, суд зазначає про таке.

Як уже зазначалося вище, на звернення ОСОБА_1 від 01 липня 2019 року про перерахунок стажу, індексацію пенсії та виплату одноразової доплати до пенсії в розмірі 2410,17 грн. (а.с.39) відповідач повідомив про перерахунок пенсії з 01 березня 2019 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, який збільшено на коефіцієнт 1,17 та з урахуванням страхового стажу 28 років 9 місяців (рішення про перерахунок від 23 лютого 2019 року на а.с.151-159). У виплаті одноразової доплати до пенсії відповідач відмовив з тих підстав, що страховий стаж ОСОБА_1 становить менше 30 років.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону №1058-IV. Так частиною другою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Деякі питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (далі - Порядок).

Пунктом 2 вказаної постанови Уряду встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 також встановлено одноразову доплату до пенсії особам, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 1 січня 2019 року та збільшеного на коефіцієнт 1,61. Одноразова доплата до пенсії проводиться для осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону, мають страховий стаж, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону, а також для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 4-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, розмір пенсій яких з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та доплати, передбаченої абзацом третім пункту 2 цієї постанови) станом на 1 березня 2019 року не перевищує мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною другою статті 28 Закону. Виплата одноразової доплати до пенсії проводиться рівними частинами у березні та квітні 2019 року.

При цьому страховий стаж, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV становить для чоловіків 35 років, а для жінок 30 років.

Таким чином, одноразова доплата до пенсії проводиться за наявності у сукупності таких умов: особа отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №1058-IV; наявний необхідний страховий стаж у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років (якщо пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"), а після набрання чинності вказаним Законом - у чоловіків 35 років страхового стажу, а у жінок 30 років; розмір пенсії такої особи з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та доплати, передбаченої абзацом третім пункту 2 цієї постанови) станом на 1 березня 2019 року не перевищує мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною другою статті 28 Закону.

Отже, позивачу для нарахування та виплати одноразової доплати до пенсії у сумі 2410,17 грн. необхідно мати 30 років страхового стажу та щоб розмір її пенсії станом на 01 березня 2019 року не перевищував суми 1669,20 грн. А оскільки суду невідомо, чи в результаті перерахунку пенсії у зв`язку із зарахуванням до страхового стажу позивача періоду роботи з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2019 року у ВП "Шахта Бужанська" ДП "Волиньвугілля" буде дотримано вказаних умов, то такі позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на передчасність їх заявлення.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки при зверненні до суду з цим позовом із позовними вимогами, які є пов`язаними між собою, позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн. згідно з квитанцією від 19 червня 2019 року (а.с.2, 42), тому, зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 384,20 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22 В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання неправомірними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу для перерахунку призначеної пенсії періоду роботи з 01 березня 2017 року по 30 квітня 2019 року у Відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" Державного підприємства "Волиньвугілля".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2019 року у Відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" Державного підприємства "Волиньвугілля" та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаного страхового стажу станом 01 березня 2019 року, її індексацію та виплату перерахованої пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 березня 2019 року по 30 квітня 2019 року у Відокремленому підрозділі "Шахта Бужанська" Державного підприємства "Волиньвугілля".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд

Суддя Ж.В. Каленюк