Справа № 821/825/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року

Київ

справа №821/825/17

адміністративне провадження №К/9901/29787/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, прийняту в складі головуючого судді Кузьменко Н.А., та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Коваля М.П., суддів Домусчі С.Д., Кравець О.О.,

у с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди за січень - квітень 2017 року, виходячи з посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII (далі - Закон №1801-VIII).

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що йому в період з січня по квітень 2017 року виплачувалася суддівська винагорода з обрахунку посадового окладу 16000 грн, проте відповідно до частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VІ) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що складає 32000 грн, а тому позивач уважає, що порушено його право на отримання передбаченого законодавством розміру суддівської винагороди.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року - без змін.

5. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не порушено право ОСОБА_1 на передбачений законодавством розмір суддівської винагороди.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року та постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

7. Касаційну скаргу скаржник мотивує застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII (далі - Закон №1774-VІІІ), який не належить застосовувати до спірних правовідносин. Наголошує, що невиконання пункту 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) порушує гарантоване державою право на належне матеріальне забезпечення судді як одну із складових його незалежності.

IV. Позиція інших учасників справи

8. Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу з проханням відмовити в її задоволенні, оскільки оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

9. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02 квітня 2018 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

10. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 20 серпня 2019 року прийнято до провадження.

11. Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 06 листопада 2019 року.

12. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2019 року суддю Радишевську О .Р. у зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю замінено на суддю Шевцову Н.В.

VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

13. Відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» від 18 травня 2012 року №336/2012 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Цюрупинського районного суду Херсонської області строком на п`ять років.

14. Наказом в.о. голови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05 червня 2012 року №10-к позивача зараховано до штату відповідного суду, встановлено посадовий окладу згідно штатного розпису та доплату в розмірі 15% посадового окладу.

15. Станом на день подання позову передбачене Законом №1402-VІІІ кваліфікаційне оцінювання для підтвердження відповідності займаній посаді ОСОБА_1 не проходив.

16. Відповідно до довідки про доходи від 24 травня 2017 року №790/02, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області, ОСОБА_1 нараховано заробітну плату в розмірі: січень 2017 року - 17342,67 грн, лютий 2017 року - 20909,09 грн, березень 2017 року - 15890,91 грн, квітень 2017 року - 18400 грн.

17. Згідно з штатним розписом Цюрупинського районного суду Херсонської області станом на 01 січня 2017 року посадовий оклад судді цього суду встановлений у розмірі 16000 грн.

18. Позивач указує, що йому протиправно нараховано суддівську винагороду з розрахунку вказаного розміру посадового окладу та уважає, що така винагорода має бути обрахована з розрахунку посадового окладу - 10 мінімальних заробітних плат, а саме 32000 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування

19. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»; далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

20. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

22. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. У силу статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

24. Згідно з частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

25. Відповідно до пункту 22 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

26. За правилами пункту 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

27. Частиною третьою статті 133 Закону №2453-VI обумовлено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

28. Статтею 8 Закону №1801-VIII установлено, що у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01 січня складає 3200 гривень.

29. У той же час, пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлює, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

30. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 призначено на посаду судді до набрання чинності Законом №1402-VIII. При цьому кваліфікаційне оцінювання у відповідності до вимог законодавства позивач на день подання позову не проходив.

31. Ураховуючи приписи пункту 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, в якому визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI, Верховний Суд уважає правильними висновки судів про те, що позивачеві повинна нараховуватися суддівська винагорода відповідно до Закону №2453-VІ.

32. Зі спірних правовідносин, що склалися у цій справі вбачається, що позивач наголошує на незастосуванні відповідачем приписів частини третьої статті 133 Закону №2453-VI, в якій обумовлено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

33. З цього приводу слід зазначити, що наведена норма є бланкетною, оскільки визначає лише кількість мінімальних заробітних плат для встановлення розміру посадового окладу судді, але не встановлює розмір мінімальної заробітної плати, який необхідний для цього.

34. За таких обставин необхідно звернутися до інших законів, які встановлюють розмір мінімальної заробітної плати. Такі норми доповнять частину третю статті 133 Закону 2453-VI і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

35. Нормативним доповненням до зазначеної статті є відповідні законодавчі положення, як-от пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ, яким установлено, що мінімальна заробітна плата (3200 грн) після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

36. Отже, таким приписом законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати (3200 грн) як розрахункової величини для визначення посадових окладів, у тому числі й суддів.

37. Водночас цим пунктом законодавець передбачив таке: «До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень».

38. Аналіз такого правового врегулювання дає підстави зробити правовий висновок про те, що законодавець встановив: по-перше, два види (розміри) мінімальної заробітної плати; по-друге, заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати 3200 грн; по-третє, чітко передбачив, що для визначення посадових окладів суддів застосовується розмір мінімальної заробітної плати 1600 грн.

39. Крім того, таким урегулюванням законодавець не порушив гарантії суддів щодо розміру суддівської винагороди, оскільки для визначення окладу судді підлягає застосуванню розмір мінімальної заробітної плати, який не є меншим від того, що застосовувався раніше до такого врегулювання.

40. При касаційному розгляді ураховано висновок Верховного Суду, викладений зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі №804/3789/17, 04 вересня 2019 року у справі №812/266/17, 02 жовтня 2019 року у справах №814/1118/17, №816/1502/17 та №820/3966/17.

41. За таких обставин і правового врегулювання Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки під час виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з січня по квітень 2017 року, розрахованої з розміру посадового окладу - 16000 грн, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

42. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та встановлених обставин справи не спростовують.

43. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

44. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

45. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

IХ. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі №821/825/17 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: С. А. Уханенко

Н. В. Шевцова