Справа № 1.380.2019.003982
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003982
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

представника позивача Лозана С.І. ,

представника відповідача Гаврилюка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства фірма «ВМВ-Транс» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство фірма «ВМВ-Транс» (місцезнаходження: 79049, вул.Драгана, 26/105, м.Львів, ) (далі - позивач, ПП фірма «ВМВ-Транс») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, вул.Стрийська, 35, м.Львів, ) (далі - відповідач, ГУ ДФС у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицького управління ГУ ДФС у Львівській області від 22.07.2019 №, яким зобов`язано ПП фірму «ВМВ-Транс» сплатити штраф у розмірі 10% на суму 72559,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що ним самостійно виявлено помилку в податковій декларації по податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2019 року, в частині визначення суми податку, який утримується при виплаті доходів нерезидентам, а тому подано уточнюючу декларацію з виправленими показниками. Відповідно до норм чинного законодавства, якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій декларації і подано до податкового органу уточнену декларацію з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки з поданням уточнюючої декларації податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її подачі. З цих підстав, позивач вважає, що у відповідача не було підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 №.

Ухвалою від 07.08.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 02.09.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідачем проведено камеральну перевірку ПП фірма «ВМВ-Транс» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2019 року. За результатами перевірки складено акт №1841/50.12/32328001 від 24.06.2019, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 №. Перевіркою встановлено порушення визначених у пп.57.1 ст.57 ПК України строків сплати суми узгодженого грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств, а тому, на підставі ст.126 ПК України, за затримку на 4 календарних дні сплати такого грошового зобов`язання в сумі 725594,00 грн., позивачу нараховано штраф у розмірі 10% від суми такого зобов`язання. З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Ухвалою від 18.09.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач - ПП фірма «ВМВ-Транс» зареєстроване як юридична особа . Місцезнаходження: 79049, вул.Драгана, 26/105, м.Львів.

26.04.2019 ПП фірма «ВМВ-Транс» подала до ГУ ДФС у Львівській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2019 року, у якій в графі 23 ПН «Сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нарахованих за результатами останнього (звітного) податкового періоду» вказано « 725594».

Факт прийняття даної декларації ГУ ДФС у Львівській області підтверджується квитанцією №2 від 26.04.2019.

В подальшому, у зв`язку з виявленням помилки у декларації, позивач, керуючись пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, 24.05.2019 подав до контролюючого органу уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2019 року, у якій в графі 23 ПН «Сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нарахованих за результатами останнього (звітного) податкового періоду» вказано «-».

Вказана уточнююча декларація прийнята податковим органом 24.05.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції №2 від 24.05.2019.

24.06.2019 ГУ ДФС у Львівській області на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, розділу І Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та у порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ПП фірма «ВМВ-Транс» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб (код платежу 11020500) за І квартал 2019 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки від 24.06.2019 №1841/50.12/32328001. Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату ПП фірма «ВМВ-Транс» 1 узгодженої суми податкового зобов`язання в зв`язку несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.

10.07.2019 позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській області із запереченнями на акт камеральної перевірки від 24.06.2019 №1841/50.12/32328001.

17.07.2019 відповідач за результатами розгляду заперечення ПП фірма «ВМВ-Транс» листом №35714/10/50.12 повідомив позивача про те, що камеральну перевірку з питань своєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання визначеного та задекларованого ПП фірма «ВМВ-Транс» в декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2019 року в сумі 725594,40 грн., проведено згідно вимог чинного законодавства України. Тому, акт камеральної перевірки від 24.06.2019 №1841/50.12/32328001 є правомірним та документально обґрунтованим.

На підставі висновків акта перевірки від 24.06.2019 №1841/50.12/32328001 ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 №, яким зобов`язано ПП фірму «ВМВ-Транс» сплатити штраф у розмірі 10% від суми задекларованого податкового зобов`язання в розмірі 72559,40 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомленні-рішення відповідача безпідставним та прийнятим з порушенням вимог Податкового кодексу України. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктів 21.1.121.1.5 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 36.1-36.3 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Вимогами пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже з моменту подання платником податків податкової декларації, визначена ним сума податкового зобов`язання є узгодженою і має бути сплачена у граничні терміни, визначені законом.

Водночас, відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, вказаною нормою встановлено право платника податку, у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.

Суд встановив, що у зв`язку з виявленням помилки у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2019 року, ПП фірмою «ВМВ-Транс» керуючись пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України 24.05.2019 подано до контролюючого органу уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2019 року, у якій в графі 23 ПН «Сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам, нарахованих за результатами останнього (звітного) податкового періоду» вказано «-».

Вказана уточнююча декларація прийнята податковим органом 24.05.2019.

Отже, матеріалами справи підтверджується своєчасне подання позивачем до контролюючого органу відповідної звітності та самостійне усунення виявлених недоліків шляхом подання уточнюючої декларації.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що якщо платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, то у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, оскільки з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №К/9901/416/17.

Таким чином, суд вважає, що технічна помилка в декларації не мала наслідком недоплату податків до бюджету та не призвела до жодного порушення інтересів держави та суспільства, оскільки всі податкові платежі відповідають фактичним зобов`язанням та здійсненні в повному обсязі.

З огляду на наведене, підтверджується відсутність податкового правопорушення та відсутність обов`язку сплати грошового зобов`язання позивача, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 №, яким зобов`язано ПП фірму «ВМВ-Транс» сплатити штраф у розмірі 10% на суму 72559,40 грн., оскільки у контролюючого органу не було підстав для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

При цьому суд враховує, що позивач не сплачував до бюджету суми помилково визначеного податкового зобов`язання, а тому висновки відповідача в акті перевірки про несвоєчасне подання позивачем платіжного доручення до установи банку з метою сплати узгодженої суми податкового зобов`язання не підтверджується дійсними обставинами справи та належними доказами.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 №.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене та даючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню від 22.07.2019 №, яким зобов`язано ПП фірму «ВМВ-Транс» сплатити штраф у розмірі 10% на суму 72559,40 грн., суд дійшов переконання, що таке не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України та прийняте з порушенням положень Податкового кодексу України, а тому його слід визнати протиправним і скасувати, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн., сплаченого згідно з платіжним дорученням №7 від 02.08.2019.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 22.07.2019 №, яким зобов`язано Приватне підприємство фірму «ВМВ-Транс» сплатити штраф у розмірі 10% на суму 72559,40 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства фірму «ВМВ-Транс» (місцезнаходження: 79049, вул.Драгана, 26/105, м.Львів, ) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 04.11.2019.

Суддя Р.І. Кузан