Справа № 420/6504/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6504/19
УХВАЛА

05 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами загального позовного провадження заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів № 01-13/225 від 16.05.2019 року, № 01-13/242 від 07.06.2019 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів № 01-13/225 від 16.05.2019 року, № 01-13/242 від 07.06.2019 року.

04.11.2019 року від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

Зупинення дії наказу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за № 01-13/225 ДАБК від 16.05.2019 року про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД 27;

Зупинення дії наказу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за № 01-13/242 ДАБК від 07.06.2019 року про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації за № ОД 2 від 08.04.2019 року.

В обґрунтування заяви, представник позивача вказує, що підставою для скасування повідомлення та реєстрації декларації стало встановлення відповідачем під час перевірки факту невиконання експертизи проекту реконструкції та відповідно зазначення у повідомленні та декларації недостовірних відомостей. Представник позивача зазначає, що законодавством не передбачено обов`язкового проведення експертизи проекту реконструкції щодо об`єкта з незначними наслідками (СС1), а тому відсутність такої експертизи не була б підставою для відмови у реєстрації повідомлення та декларації. Позивач вважає, що оскаржуваними наказами відповідача створена значна загроза правам позивача, оскільки наступним кроком відповідача буде ініціювання процедури знесення самовільного будівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд розглядає заяву у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Суд дослідив заяву представника позивача, дослідив матеріали справи в частині заявленого клопотання робить наступні висновки.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до п.17 абз.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи є правомірність прийняття відповідачем наказів № 01-13/225 від 16.05.2019 року, № 01-13/242 від 07.06.2019 року, які позивач вважає протиправними та просить скасувати.

При цьому заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована незгодою позивача з наказами № 01-13/225 від 16.05.2019 року, № 01-13/242 від 07.06.2019 року, тоді як, на думку суду, на даний час суд не може надати оцінку правомірності чи протиправності оскаржуваного наказу, оскільки таку оцінку суд надає при вирішенні справи по суті, а станом на теперішній час суду не надано доказів на підтвердження очевидної протиправності оскаржуваного наказу та не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин, які в подальшому значно ускладнять відновлення позивачем своїх прав, у випадку незабезпечення позову шляхом зупинення дії наказу.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову не спричинить істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи позивача з приводу того, що в подальшому відповідач ініціює процедура знесення самочинно збудованого об`єкту є лише припущенням позивача, яке не підтверджене жодними доказами.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд робить висновок, що клопотання про забезпечення позову не належить задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 150,151, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів № 01-13/225 від 16.05.2019 року, № 01-13/242 від 07.06.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до п.15.5 Розділу VII Перехідні Положення КАС України.

Суддя Н.В. Бжассо