Справа № 160/9593/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Справа № 160/9593/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
02.10.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (надалі позивач) до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (надалі відповідач) з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправною відмову Індустріального районного відділу ДМСУ у Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503- ХІІ;
- зобов`язати Індустріальний районний відділ ДМСУ у Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503- ХІІ та проставити відмітку про реєстрацію без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР). без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних;
Обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі паспорту у вигляді книжечки, що на думку позивача значно порушує його права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
Згідно з ч. 2ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи № 160/9593/19 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
23.10.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідач зазначає, що звернення позивача до відповідного територіального підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не являється заявою передбаченої законодавством форми з переліком необхідних документів, тобто заявою про надання адміністративної послуги та лист-відповідь на неї не є рішенням про відмову у наданні адміністративних послуг. Відповідач вказує, що таке рішення відсутнє.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є законним представником неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
Згідно з ч. 4 ст. 56 Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб захищають у суді їх законні представники-батьки.
По досягненню шістнадцятирічного віку ОСОБА_2 разом із законним представником - ОСОБА_1 , звернулись до Індустріального районного відділу ДМСУ у Дніпропетровській області із заявою від 10.07.2019 року з проханням оформити і видати дітині паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ без згоди на обробку своїх персональних даних.
У заяві повідомлено про відмову за релігійними переконаннями від оформлення і отримання паспорта у формі ID картки.
Листом Індустріального районного відділу ДМСУ у Дніпропетровській області від 16.07.2019 р. за №6376 міграційна служба повідомила, що відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ, посилаючись на норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус», Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України".
Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач звернулася до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що 02.10.2018 в Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднено постанову Пленуму Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 за позовом фізичної особи до Коростенського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Вказана постанова набрала законної сили.
Ця справа наділена усіма ознаками типової справи, яку Верховний Суд розглянув як зразкову та ухвалив у ній постанову (за наслідками апеляційного перегляду рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року), відтак, суд зобов`язаний враховувати правові висновки Пленуму Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/2/18 (№806/3265/17).
Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" документом, який підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.
Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ було затверджено Положення про паспорт громадянина України (надалі - Положення № 2503-ХІІ).
Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України".
На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються.
Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на 11-16 про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.
На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор.
На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення №2503-ХІІ.
Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням №2503-ХІІ або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, Положення №2503-ХІІ про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка, але терміни запровадження паспортної картки, як визначено Положенням №2503-ХІІ №2503-ХІІ, визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року №5492-VI (надалі - Закон №5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Частиною 1 ст.13 Закону №5492-VI зазначено перелік документів, оформлення яких передбачається із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, до якого входить зокрема паспорт громадянина України.
Частинами 1, 2, 4, 5 ст.14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом.
Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.
Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Одночасно положеннями частини 4 статті 21 Закону №5492-VI визначено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
При цьому, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (надалі - Постанова №302) було затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.
Пунктом 2 Постанови №302 запроваджено:
з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення №2503-ХІІ про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII;
з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п. 3 Постанови № 302).
Пунктом 131 Постанови №302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вносяться зокрема біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.
Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи .
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних", мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.
Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 Закону).
Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 вказаного Закону).
Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.
Законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у рішенні по зразковій справі, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.
У ст. 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06.07.2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: а) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; с) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції.
Таким чином, норми Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" на відміну від норм Положення № 2503-ХІІ (яке є чинним на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.
Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.
З аналізу відповіді на заяву позивача про видачу паспорту у формі книжечки, судом встановлено, що по суті вона є рішенням про відмову у видачі такого паспорту, адже містить положення про відмову його видачі.
За наведених обставин та положень законодавства, суд вважає протиправною таку відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі територіального органу ДМС у Дніпропетровській області та для належного та ефективного захисту порушеного права позивача, враховуючи, що підстава для відмови у видачі паспорту у формі книжечки з огляду на положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що посвідчують особу чи її спеціальний статус», Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" визнана протиправною, а інших підстав відмови не вказано,суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі відповідного територіальногох підрозділу ДМС оформити та видати особі, які звернулась, паспорт громадянина України у формі книжечки, право на отримання якого є абсолютним.
Суд вважав за необхідне при розгляді даної справи зазначити належного відповідача, Так, районній відділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області, до яких безпосередньо зверталася позивач, не має статусу юридичної особи, є підрозділом територіального управління ДМС ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відтак в силу положень КАС України, не може виступати в якості самостійного відповідача суб`єка владних повноважень у справі. Враховуючи викладене, задля конкретизації та недопущення виникнення перешкод при виконанні рішення суду за наслідками розгляду даної справи, належним відповідачем, на переконання суду, виступає ГУ ДМС у Дніпропетровській області в особі відповідного районного відділу.
У постанові Пленуму Верховного Суду від 19.09.2018 року в зразковій справі №806/3265/17 зазначено, що висновки цієї постанови належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.
Також суд враховує, що право особи на отримання паспорту у вигляді книжечки не ставиться в залежність від його релігійних переконань, оскільки б зазначені положення, на думку суду, призвели б до дискримінації.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву в обґрунтування правомірності дій свого територіального підрозділу на те, що заява позивача, з якою вона звернулась до відповідача для видачі паспорту громадянина України у вигляді книжечки, була викладена нею не за формою, встановленою постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302, оскільки зазначеним нормативним документом регламентовано порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі пластикової картки, що містить безконтактний електронний носій типу ID-1, отримувати який позивач відмовляється.
Також, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що до Великої Палати Верховного Суду подано звернення щодо роз`яснення механізму виконання судового рішення Великої Палати Верховного Суду по справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), до надання вищевказаного роз`яснення територіальний підрозділ не має змоги видати паспорти у формі книжечки, оскільки на право осіб мати такого формату паспорти не впливає. Крім того, відсутність конкретизації та/або спірних питань в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків не мають виражатися в порушенні прав осіб, які звернулися.
При цьому, будь-яких посилань на невідповідність заяви позивача Положенню про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 року, яким регламентований порядок видачі паспорту громадянина України в вигляді книжечки, відповідач у листі не зазначив.
Підсумовуючи викладене, з урахуванням висновків Пленуму Верховного Суду у зразковій справі, суд зазначає, що обґрунтованих мотивів відмови у видачі позивачу паспорту у формі книжечки відповідачем не вказано та законні підстави такої відмови відсутні.
При цьому суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
В силу вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В порушення зазначених норм відповідачем не доведено суду правомірність своїх дій.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 77, 242, 246, 255, 291, 295 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити;
Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Індустріального районного відділу ДМСУ у Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки;
Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в особі Індустріального районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503- ХІІ та проставити відмітку про реєстрацію без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР) без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 04.11.19

Суддя В.С. Віхрова

Згідно з оригіналом

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун