Справа № 140/1613/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9401/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в справі № 140/1613/19 (головуючий суддя Дмитрук В. В., м. Луцьк) за позовом обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Супернова до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Супернова звернувся з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2019 № 114.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що оскаржуваний припис відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки містобудівні умови та обмеження видані у відповідності до вимог чинного законодавства та підстав для їх зупинення немає.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2019 № 114.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийнято судом першої інстанції з рушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, без повного та об`єктивного слідження доказів у справі, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, у зв`язку з чим, таке підлягає скасуванню.

Представником обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Супернова подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича просить залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в справі № 140/1613/19 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Встановлено, що 03.10.2018 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Волинській області Рибацьким В.М. проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради при видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 19.05.2017 № 465-28(5)-17(м) (далі - МУО №465-28(5)-17(м) на об`єкт будівництва Нове будівництво 10-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Цегельна, 28 АДРЕСА_2 .

За результатами перевірки контролюючим органом винесений припис № 492 від 03.10.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та рішення № 491 від 03.10.2018 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень.

В грудні 2018 року ОК ЖБК Супернова звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про зупинення дії містобудівних умов. Припис від 03.10.2018 №492 позивач не оскаржував.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі №140/2593/18 визнано протиправним та скасовано рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького В.М. про зупинення дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 19.05.2017 № 465-28(5)-17(м) на об`єкт будівництва Нове будівництво 10-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Цегельна, 28 в місті Луцьку від 03.10.2018 № 491.

23.04.2019 головним інспектором Рибацьким В.М. був винесений припис № 114 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначено, що МУО забудови земельної ділянки від 19.05.2017 № 465-28(5)-17(м) на Нове будівництво 10-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Цегельна, 28 в місті Луцьку, були видані ОК ЖБК Супернова з порушенням містобудівного законодавства, а також не виконано вимоги попереднього припису № 492 від 03.10.2018, а саме:

1) МОУ № 465-28(5)-17(м) надані при відсутності: викопіювання з оновленої топографо-геодезичної основи в М 1:2000. Графічна частина вищевказаних містобудівних умов та обмежень не містить всіх графічних матеріалів, передбачених пунктом 3.7 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 (далі Порядок № 109);

2) в пункті 8 текстової частини розділу загальні дані відсутнє посилання на рішення про затвердження детального плану території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника в місті Луцьку;

3) в пункті 10 розділу Загальні дані МУО № 465/28(5)-17(м) не зазначено всіх основних техніко-економічних показників об`єкта будівництва;

4) в пунктах 4, 5, 7 розділу Містобудівні умови та обмеження МУО №465/28(5)-17(м) не зазначені конкретні положення нормативних актів, відомості, які базуються на розрахунках та не містять конкретних цифрових показників, за якими не можливо визначити містобудівні умови та обмеження;

5) невідповідність намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні. Відповідно до детального плану території загальна площа квартир в 10-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку № 5 складає 2892,7 м2, в той же час в пункті 10 розділу Загальні дані вказана загальна площа квартир 3090 м2, що є порушенням підпункту 5 пункту 1.2, пункту 2.1, пункту 2.4, пункту 3.4, пункту 3.7 та пункту 8 і пункту 10 розділу Загальні дані додатку Порядку № 109; додаток Л ДБН А.2.2-3:2014 Склад та зміст проектної документації; пункт 8 частини 1 статті 1, частини 5 статті 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції на момент видання МУО), пункт 1 частини 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2018 № 698 та пункту 1 частини 4 статті 41-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з винесеним головним інспектором Рибацьким В.М. приписом №114 від 23.04.2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що припис головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Волинській області Рибацького В.М. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності прийнятий за відсутності законних підстав, а тому підлягає скасуванню як протиправний.

Однак, такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права та є помилковими.

Відносно виявленого головним інспектором Рибацьким В.М. під час перевірки ОК ЖБК Супернова першого порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, слід зазначити, що згідно з п.2.1, п.2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 (далі - Порядок № 109), містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, яким передбачено, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додається, зокрема, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Як встановлено, замовником викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 подано не було, що свідчить про не подання позивачем усіх документів для видачі містобудівних умов.

Поряд з цим, відповідно до п. 3.7 Порядку № 109, графічна частина містобудівних умов та обмежень повинна містити викопіювання з оновленої топографо-геодезичної підоснови у масштабі 1:2000, надане замовником, що у даному випадку відсутнє.

Щодо виявленого другого порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності слід зазначити, що відповідно до вимог п.8 розділу "Загальні дані" додатку до Порядку №109, у п. 8 розділу "Загальні дані" МУО №465-28(5)-17(м) має бути посилання на містобудівну документацію: генеральний план населеного пункту, план зонування, детальний план території та рішення про їх затвердження (у разі наявності).

Однак, незважаючи на наявні генеральний план м. Луцька затверджений рішенням Луцької міської ради від 24.06.2009 № 42/1, план зонування м. Луцька, затверджений рішенням Луцької міської ради від 31.03.2014 №57/30 «Про затвердження плану зонування території міста Луцька», посилання на ці плани відсутні взагалі, що вказує на те, що об`єкт нагляду не перевіряв відповідність намірів забудови генеральному та плану зонування м. Луцька.

Також, детальний план території в межах вул. Львівської, Цегельної та Супутника у м.Луцьку зазначено без рішення про його затвердження, що є порушенням вимог п.8 розділу "Загальні дані" додатку до Порядку №109.

Стосовно виявленого третього порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, необхідно зазначити наступне.

Згідно вимог п.10 розділу "Загальні дані" додатку до Порядку №109, у п. 10 розділу "Загальні дані" МУО №465-28(5)-17(м) мають бути зазначені основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва, серед яких зазначено лише три - загальну площу квартир, кількість квартир та поверховість. Не зазначено визначені додатком И ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації» наступні основні показники: загальна кошторисна вартість будівництва, в т.ч. будівельних робіт, устаткування, інших витрат (тис. грн.), ступінь вогнестійкості будинку, площа забудови (м2), площа вбудованих нежитлових приміщень (м2), загальна площа (м2), будівельний об`єм будинку (м3), кількість створених робочих місць (місце), показники енергоефективності - річна потреба в паливі (тис.т), воді (тис.м3), електричній (тис.кВт год) та тепловій енергії (Гкал), тривалість будівництва (місяць).

Отже, зазначене у своїй сукупності свідчить про відсутність вказаних показників, що унеможливлює проектування за виданими містобудівними умовами, чим порушено вимоги п.10 розділу "Загальні дані" додатку до Порядку №109.

Відносно виявленого четвертого порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, слід вказати, що пунктом 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

З матеріалів справи встановлено, що в супереч вказаній правовій нормі у п.п. 4, 5, 7 розділу "Містобудівні умови та обмеження" МУО №465-28(5)-17(м) не зазначені конкретних цифрових показників, так, п. 4 не містить відстані від об`єкта до меж червоних ліній та ліній забудови, п. 5 не містить планувальні обмеження, встановлені планом зонування м. Луцька, п.6 не містить інформації про відстані об`єкта до існуючих будинків та споруд, п. 7 не містить інформації про охоронювані зони інженерних комунікацій, що унеможливлює встановити планувальні та архітектурні вимоги до проектування і будівництва.

Щодо виявленого п`ятого порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності слід зазначити, що контролюючим органом встановлена невідповідність намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні.

Так, відповідно до затвердженого згідно з додатком до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.06.2016 №314-1 «Про затвердження коригування детального плану території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника у місті Луцьку» схеми генплану, загальна площа квартир в 10-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку №5 складає 2892,7 м2, у той же час у п.10 розділу "Загальні дані" МУО №465-28(5)- 17(м) вказана загальна площа квартир - 3090м2, чим порушено ч.5 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.2.4 Порядку №109 у редакції на момент їх видачі.

Відтак, вищевказані порушення, які підтвердженні наявними у матеріалах справи доказами свідчать про порушення ОК ЖБК Супернова містобудівного законодавства.

Нормативними актами, які регулюють відносини сторін з питання надання містобудівних умов та обмежень земельних ділянок, є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №303 8-VI, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, (в редакції, станом на момент видачі МУО №465-28(5)-17(м), також Порядок №109, який втратив чинність 26.12.2017, проте на момент видачі МУО цей Порядок був чинним, а відтак підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Стаття 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною 2 ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Пункт 4.4 ДБН Б. 1.1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту» передбачено, що генеральний план визначає основні принципи і напрямки планувальної організації та функціонального призначення території. Пунктом 5.5.5 ДБН Б. 1.1-15:2012 передбачено, що на основному кресленні генерального плану відображають перспективне функціональне зонування території населеного пункту в проектних межах, зокрема: житлової забудови (садибної, блокованої, багатоквартирної); громадської забудови (адміністративно-громадських центрів, об`єктів освіти, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, культури, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, фінансової та ділової сфери, науково-дослідних та проектних організацій, культових споруд тощо).

Стаття 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Зонування території здійснюється з дотриманням вимоги щодо установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови.

Стаття 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає, що детальний план території визначає принципи планувально-просторової організації забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території.

Відповідно до п. 4.4 ДБН Б. 1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», затверджений детальний план є основою для визначення вихідних даних для визначення (уточнення) містобудівних умов та обмежень.

У постанові від 08.05.2018 у справі №521/4789/17 Верховний Суд вказав, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня); забудова здійснюється у нерозривному взаємозв`язку територій у місті з врахуванням оточуючих об`єктів і безумовно повинна відповідати містобудівній документації.

Як зафіксовано актами перевірок від 03.10.2018, від 23.04.2019, наміри забудови позивача багатоквартирним житловим будинком №5 з загальною площею квартир - 3090 м2 суперечить вимогам затвердженого згідно з додатком до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.06.2016 №314-1 «Про затвердження коригування детального плану території в межах вулиць Львівської, Цегельної та Супутника у місті Луцьку» схемі генплану, відповідно до якої загальна площа квартир в 10-ти поверховому багатоквартирному житловому будинку №5 має становити 2892,7 м2.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, станом на час видачі містобудівних умов та обмежень) розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до цієї правової норми та абзацу 2 п.2.4 Порядку №109, Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради при видачі МУО, було зобов`язано перевірити відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації міста Луцька і через невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, прийняти рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень, чого дотримано не було.

Таким чином, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2019 №114 є похідними від факту виявлених правопорушень, винесений з дотриманням вимог чинного законодавства, тобто в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Порядком №698, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відносно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 у справі №140/2593/18, у якому предметом спору було законність рішення від 03.10.2018 №491 про зупинення дії МУО №465-28(5)- 17(м), слід зазначити, що жодних обставин, які мають значення для вирішення даної справи, у цьому рішенні не встановлено, натомість, є оціночні судження про неможливість зупинення дії містобудівних умов, які суперечать самим нормам матеріального та процесуального права, на які в ньому посилається суд, та правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.02.2019 по справі №803/952/17, де вказано:

«Відповідно до пункту другого абзацу третього частини 8 статті 29 Закону №3038- VI, в редакції від 10 червня 2017 року, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється, зокрема головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, і у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17 та від 14 серпня 2018 року у справі №823/5265/15.

В той же час, і до внесення змін до Закону №3038-VI органи архітектурно- будівельного нагляду були наділені повноваженнями на скасування містобудівних умов і обмежень, що визначено положеннями Порядку №698. Разом з тим, враховуючи приписи Закону №3038-VІ підставою для скасування містобудівних умов та обмежень могла бути лише невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, що узгоджується з положеннями абзацу другого частини 5 статті 29 Закону №3038-VІ (в редакції чинній до 10 червня 2017 року).

В усіх інших випадках органи архітектурно-будівельного нагляду були наділені правом зупинення дії такого рішення з метою усунення виявлених порушень.»

Стосовно того, що містобудівні умови та обмеження вичерпують свою дію одночасно з їх прийняттям, необхідно вказати наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Слід зазначити, що доказів завершення будівництва позивач не надав, а відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Поряд з цим, частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1 -рп/99 Конституційний Суд України вирішив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи) і не поширюється на юридичних осіб.

Відповідно до статті 411 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Статтею 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" до уповноважених органів містобудування та архітектури віднесено структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради (як і позивач в справі ОК «ЖБК «Супернова») не є фізичною особою, приписи ч. 1 ст. 58 Конституції України на них не поширюються.

Крім того, оскільки під час проведення наглядового заходу, фіксування його результатів актом, видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2019 № 114, відповідачем перевірялось дотримання об`єктом нагляду вимог законодавства, яке діяло на момент видання МУО №465-28(5)- 17(м), тому відповідачем повністю дотримано вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України.

Покликання на те, що на момент видачі МУО №465-28(5)-17(м) від 19.05.2017 не було передбачено права відповідача на здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, та видавати припис, суперечить Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» від 09.04.2015 №320-VIII, що набрав чинності 01.09.2015, яким статтю 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» було доповнено частинами 11-12, у яких надано право головним інспекторам будівельного нагляду з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, зокрема, перевіряти законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду, скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду, видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Також, вказані права, головних інспекторів будівельного нагляду під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду закріплені у Порядку № 698, який набрав чинності 16.09.2015.

Враховуючи те, що під час розгляду даної справи апеляційним судом встановлено, що оскаржуваний припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2019 № 114 винесено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Порядком №698 та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», колегія суддів констатує про відсутність підстав для задоволення даного позову.

За пунктами 3, 4 ч.1 ст.317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ст.325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в справі № 140/1613/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Супернова до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування припису відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 04 листопада 2019 року