Справа № 524/5462/19
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 р.Справа № 524/5462/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Зеленського В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Клименко С.М., вул. Цюрупи, 31, м. Кременчук, Полтавська, 39600, по справі № 524/5462/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Пещиди Дмитра Андрійовича

третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправною, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Пещиди Дмитра Андрійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Пещиди Дмитра Андрійовича від 13 липня 2019 року серії ЕАВ №1325014 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., закрити провадження у даній справі.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.09.2019 року позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Пещиди Дмитра Андрійовича про визнання протиправною, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Постанову серії ЕАВ №1325014, складену 13 липня 2019 року за інспектором роти №4 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Пещида Дмитром Андрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн., скасовано і справу провадженням закрито.

Третя особа, Департамент патрульної поліції Національної поліції України на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 31.10.2019р.

Відповідач та апелянт повідомлялися на електронну адресу та на поштову адресу.

Згідно ч. 1 ст. 308. КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 13 липня 2019 року інспектор роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший сержант поліції Пещида Дмитро Андрійович склав постанову серії ЕАВ № 1325014 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 13 липня 2019 року біля 14 год.23 хв., керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer 1,6 д.н.з. НОМЕР_1 по Набережній Перемоги, 33А у м. Дніпро рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, швидкість вимірювалась приладом ТУРКАМ №00314 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач, не погодившись з зазначеною постановою відповідача звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, не з`ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, та в розумінні ч.4 ст.71 КАС України не довів суду законність своїх рішень і дій.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п.п. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Матеріали справи містять диск з відеозаписом здійсненого із застосуванням лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № 000314, на якому зафіксовано правопорушення, здійснене позивачем 13 липня 2019 року о 14 год.23 хв.. Керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer 1,6 д.н.з. НОМЕР_1 по Набережній Перемоги, 33А у м. Дніпро рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального звязку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обовязковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Стосовно доводів позивача, що з фотофіксації правопорушення не видно номерного знаку автомобіля, який розміщено на останньому, що унеможливлює встановити, що це його транспортний засіб і що саме він перевищив швидкість руху, такого вимірювального пристрою як ТУРКАМ, який вказав відповідач в постанові не існує, натомість є Лазерний вимірювач швидкості руху TruCAM (ТРУКАМ), колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з диска з відеозаписом, який був оглянутий колегією суддів та міститься в матеріалах справи, номерний знак транспортного засобу позивача Mitsubishi Lancer 1,6 д.н.з. НОМЕР_1 , чітко видно.

А щодо зауваження позивача стосовно відсутності вимірювального приладу "ТУРКАМ", який був зазначений у оскаржуваній постанові - є очевидним факт наявності описки в рішенні посадової особи. Здається цілком зрозумілим, що мова йшла про лазерний вимірювач швидкості TruCam.

Тому, колегія суддів не приймає вищезазначені доводи позивача, та не погоджується з висновками суду першої інстанції з цього приводу.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Таке порушення доведено належними та допустимими доказами, порушення прав при розгляді справи стороною відповідача не встановлено. Оскаржувана постанова у повні мірі відповідає ст.283 КУпАП. Надані документи щодо засобу вимірювання правопорушення відповідає приладу, зазначеному в постанові про притягнення до адмінвідповідальності.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 754207 від 25.11.2018 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.09.2019 року по справі № 524/5462/19, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 268, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.09.2019 року по справі № 524/5462/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Пещиди Дмитра Андрійовича, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 13 липня 2019 року серії ЕАВ №1325014.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.В. Зеленський
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Я.В. П`янова