Справа № 360/1613/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року справа №360/1613/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Міронової Г.М., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Петросян К.Є.) від 23 липня 2019 року (повний текст складено 01 серпня 2019 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області) по справі № 360/1613/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпаллетпром» до Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач-1), Головного управління ДФС у Харківській області (далі відповідач-2), Державної фіскальної служби України (далі відповідач-3), в якому, з урахуванням заяви про зміну та підстави позову, просив визнати дії ДФС України щодо неприйняття та нереєстрації ПН № 85-97 в день подачі їх до ЄДРПОУ незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2018 року.

В обгрунтування позову зазначив, що у листопаді - грудні 2016 року ТОВ «Укрпаллетпром» здійснило відвантаження продукції, у зв`язку із чим були здійснені неодноразові спроби у реєстрації 13 податкових накладних. ДФС України на адресу позивача направлено відмову у реєстрації податкових накладних з посиланням на відсутність договору про визнання електронної звітності. Причина неприйняття зазначена у квитанції "можливо, припинено дію договору про визнання електронних документів". Наголошує на тому, що він мав чинний договір від 04.03.2016 № 260220161 «Про визнання електронних документів». З огляду на можливе розірвання договору від 04.03.2016 № 260220161, позивач був вимушений неодноразово направляти документи та запити на укладання нового договору, однак отримав відмову від ДФС України із посиланням на наявність діючого договору. Лише 13.01.2017 позивач, уклавши договір про визнання електронних документів від 10.01.2017 № 100120171, отримав змогу надіслати зазначені податкові накладні на реєстрацію.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 26.07.2018 року № про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в загальній сумі 28953,09 грн. відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпаллетпром». В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач-1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст. 120-1 ПК України. Звертає увагу суду, що позивач обліковується в органі ДФС ДПІ у м. Сєвєродонецьку з 01.01.2017 року. До цього обліковувався в Центральній ДПІ м. Харкова ГУ ДФС (Холодногірського р-ну). Зміна місця реєстрації позивача є підставою для розірвання контролюючим органом договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення, оскільки під час проведення камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкової накладної.

Сторони до суду не прибули.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ТОВ «Укрпаллетпром» є юридичною особою, код 34767626, місцезнаходження юридичної особи: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд.13 (а.с. 185-188).

З 01.01.2017 позивач перебуває на обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області; до 01.01.2017 - перебував на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

04.03.2016 між ТОВ «Укрпаллетпром» та Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було укладено договір про визнання електронних документів №260220161 (а.с. 29-30).

Згідно із умовами договору орган ДФС зобов`язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді та їх комп`ютерну обробку, забезпечити віправлення квитанцій на електронну адресу платника податків. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місяця реєстрації. У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

04.12.2016 позивачем через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності» засобами телекомунікаційного зв`язку було складено та направлено ДФС України податкові накладні від 18.11.2016 № 85, від 19.11.2016 № 86 та від 19.11.2016 № 87 на реєстрацію (а.с.10, 12-13).

Відповідно до квитанцій від 04.12.2016 № 1 зазначені документи доставлено до ДФС України, але податкові накладні від 18.11.2016 № 85, від 19.11.2016 № 86 та від 19.11.2016 №87 не прийнято, оскільки виявлено порушення, а саме: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, припинено дію договору про визнання електронної звітності (а.с.25, 169-170).

12.12.2016 позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку подавались до ДФС України податкові накладні: від 24.11.2016 № 88, від 26.11.2016 № 89, від 26.11.2016 № 90, від 26.11.2016 № 91 та від 30.11.2016 № 92 (а.с.14-18).

Відповідно до квитанцій від 12.12.2016 №1 зазначені документи доставлено до ДФС України, але податкові накладні 24.11.2016 № 88, від 26.11.2016 № 89, від 26.11.2016 № 90, від 26.11.2016 № 91 та від 30.11.2016 № 92 не прийнято, оскільки виявлено порушення, а саме: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, припинено дію договору про визнання електронної звітності (а.с.26-28, 171-172).

16.12.2016 ТОВ «Украпаллетпром» засобами телекомунікаційного зв`язку подавались до ДФС України податкові накладні: від 01.12.2016 № 93, від 01.12.2016 № 94, від 04.12.2016 № 95 (а.с.19-21).

Відповідно до квитанцій від 16.12.2016 №1 зазначені документи доставлено до ДФС України, але податкові накладні від 01.12.2016 № 93, від 01.12.2016 № 94, від 04.12.2016 № 95 не прийнято, оскільки виявлено порушення, а саме: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, припинено дію договору про визнання електронної звітності (а.с.173-175).

19.12.2016 позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку подавались до ДФС України 19.12.2016 податкові накладні: від 06.12.2016 № 96, від 06.12.2016 № 97 (а.с.22,24).

Відповідно до квитанцій від 19.12.2016 №1 зазначені документи доставлено до ДФС України, але податкові накладні від 06.12.2016 № 96, від 06.12.2016 № 97 не прийнято, оскільки виявлено порушення, а саме: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, припинено дію договору про визнання електронної звітності (а.с.176-177).

Внаслідок отримання позивачем квитанцій за №1 щодо не прийняття вищезазначених податкових накладних із підстав припинення дії договору про визнання електронної звітності, ТОВ «Укрпаллетпром» 05.12.2016 та 26.12.2016 направлено до ДФС України запити на укладання нового договору «Про визнання електронних документів» (а.с.32-35).

Разом з тим, відповідно до квитанцій від 10.01.2017 №1 договори про визнання електронних документів доставлено до ДФС України та не прийнято із виявленням помилки: діючий договір присутній від 04.03.2016 № 260220161 (а.с.33 зворотній бік, а.с. 35 зворотній бік).

Матеріали справи свідчать, що з 01.01.2017 позивачем змінено місцезнаходження ТОВ «Укрпаллетпром» на м. Сєвєродонецьк, внаслідок чого позивача взято на облік до ГУ ДФС у Луганській області, до 01.01.2017 року позивач обліковувався в Центральній ОДПІ м.Харкова. Дані обставини не є спірними.

10.01.2017 року ТОВ «Укрпаллетпром» укладено договір № 100120171 про надання електронних документів із ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, який прийнято відповідно до квитанції від 13.01.2019 № 2 (а.с. 38-39 зворотній бік).

13.01.2017 року, після отримання нових сертифікатів ключів від АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів Україна», внаслідок укладення договору про надання електронних документів між ТОВ «Укрпаллетпром» та ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області від 10.01.2017, позивачем повторно через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності» засобами телекомунікаційного зв`язку було направлено на реєстрацію до ДФС України податкові накладні від 18.11.2016 № 85, від 19.11.2016 № 86, від 19.11.2016 № 87, від 24.11.2016 № 88, від 26.11.2016 № 89, від 26.11.2016 № 90, від 26.11.2016 № 91, від 30.11.2016 № 92, від 01.12.2016 № 93, від 01.12.2016 № 94, від 04.12.2016 № 95, від 06.12.2016 № 96 та від 06.12.2016 № 97.

Вказані податкові накладні прийнято ДФС України 13.01.2017, що підтверджується квитанціями № 1 від 13.01.2019 (а.с.11, 12-21 зворотній бік, 23, 24 зворотній бік).

22.06.2018 ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Укрпаллетпром» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за листопад, грудень 2016 року, за результатами якої складено акт за № 2022/12-32-12-06/34767626.

Актом перевірки встановлено несвоєчасність реєстрації ТОВ «Украпаллетпром» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад, грудень 2016 року, а саме: у сумі ПДВ 49789 грн із затримкою від 16 до 30 календарних днів та у сумі ПДВ 63317,62 грн із затримкою від 31 до 60 календарних днів (а.с.66-67).

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 № , яким до ТОВ «Укрпаллетпром» застосовано штраф у розмірі 20% за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 49789 грн у розмірі 9957,80 грн, а також штраф у розмірі 30% за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 63317,62 грн у розмірі 18995,29 грн. Загальна сума штрафу становить 28953,09 грн (а.с.69-70).

Відповідно до підпункту 20.1.7 пункту 20.1 статті 20 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надання у межах, передбачених законом, документів в електронному вигляді.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 (далі по тексту - Інструкція), положення якої були чинними на момент спірних відносин.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції передбачено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Розділом VІ додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між Платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 1 статті 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже одностороннє розірвання договору означає односторонню волю сторони угоди, яка має право на вчинення таких дій, що, у свою чергу, передбачає доведеність з боку управленої сторони наявності обставин, з якими умови договору пов`язують можливість реалізації права однієї із сторін на одностороннє розірвання договору.

В межах спірних правовідносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДФС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється відповідачем, що позивач обліковується у м. Сєвєродонецьку з 01.01.2017 року. На момент подачі податкових накладних на реєстрацію до ДФС, договір, укладений між ТОВ «Укрпаллетпром» та Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області був чинним, що підтверджується також квитанцією № 1 від 10.01.2017 договори про визнання електронних документів доставлено до ДФС України та не прийнято із виявленням помилки: діючий договір присутній від 04.03.2016 № 260220161 (а.с. 33 зв., а.с. 35 зв.), тому доводи апелянта щодо ігнорування судом вимог ст. 120-1 ПК України Інспекції є неприйнятними.

Що ж стосується реєстрації в ЄРПН податкової накладної, слід зазначити, що у відповідності до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом абзацу четвертого пункту 11 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру ПДВ в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Вимогами абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з абзацами четвертим, восьмим пункту 201.10 статті 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

У пункті 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), визначено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що реєстрація податкової накладної в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в ЄРПН.

Водночас перелік підстав для відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації, закріплений у пункті 9 Порядку №1246, є вичерпним.

Як свідчать матеріали справи, згідно квитанцій № 1 від 04.12.2016, 12.12.2016, 16.12.2016 19.12.2016 відповідно податкові накладні від 18.11.2016 № 85, від 19.11.2016 №86, від 19.11.2016 № 87, від 24.11.2016 № 88, від 26.11.2016 № 89, від 26.11.2016 № 90, від 26.11.2016 № 91, від 30.11.2016 № 92, від 01.12.2016 № 93, від 01.12.2016 № 94, від 04.12.2016 № 95, від 06.12.2016 № 96 та від 06.12.2016 № 97 доставлені до центрального рівня ДФС України. У вказаних квитанціях зазначено про неприйняття документа у зв`язку з виявленим порушенням вимог Інструкції № 233, а саме - можливим розірванням договору про визнання електронної звітності.

Враховуючи недоведення податковим органом існування обставин, з якими вказані вище положення пов`язують можливість неприйняття податкової накладної до реєстрації в ЄРПН, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що винесене ГУ ДФС у Луганській області податкове повідомлення-рішення від 26.07.2018 № , прийняте на підставі Акту перевірки від 22.07.2018 № 2022/12-32-12-06/34767626 є таким, що не грунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року по справі № 360/1613/19 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 05 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова