Справа № 823/1531/16
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1531/16 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 000211701 від 06 квітня 2015 року.

Позов обґрунтовано помилковістю висновку відповідача про неоприбуткування позивачем в книзі обліку розрахункових операцій готівкових коштів у загальній сумі 533202 грн. 51 коп. на підставі фіскальних звітних чеків (Z-звітів), які були роздруковані з реєстратора розрахункових операцій та містились в книзі обліку розрахункових операцій, контролюючим органом жодним чином не спростовано факту повної відповідності суми готівкових коштів в касі позивача даним Z-звітів реєстратора розрахункових операцій, що виключає факт ухилення позивача від сплати податків. Тому, на думку позивача, відповідач протиправно застосував до неї штрафну санкцію у 5-кратному розмірі від вказаної вище суми.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС в Черкаській області від 06 квітня 2015 року №000211701 в часині застосування 2 666 012 грн. 55 коп.

Приймаючи таке рішення, суд дійшов висновку, що спірна загальна сума готівки відповідає даним, зазначеним у відповідних касових документах позивача, готівка ФОП ОСОБА_1 оприбуткована в повному обсязі, що підтверджується відповідною звітністю, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а незначні помилки не свідчать про не оприбуткування готівкових коштів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що судом у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі ОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12 червня 1995 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року відкладено розгляд справи на 22 жовтня 2019 року на 10:55 год. та визнано явку в судове засідання позивача - ОСОБА_1 або її представника обов`язковою.

В судове засідання 22 жовтня 2019 року сторони також не з`явилися, тому розгляд справи було відкладено на 05 листопада 2019 року.

Оскільки сторони і 05 листопада 2019 року до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 11 лютого 1999 року Черкаським міським управлінням юстиції Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

На підставі наказу ДПІ у м. Черкасах від 17 лютого 2015 року №173, згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20, п. 77.1 статті 77 Податкового кодексу України проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За наслідками перевірки 20 березня 2015 року було складено акт перевірки № 39/23-01-17-01/ НОМЕР_1 .

В даному акті зазначено, що під час перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, а саме: не оприбутковано готівкові кошти у повній сумі їх фактичних надходжень у книгах обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 533 202 грн. 51 коп.

06 квітня 2015 року на підставі висновків названого акта перевірки відповідачем було винесено, зокрема, податкове повідомлення-рішення № 000211701, яким позивачу було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 2 666 352 грн 55 коп.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Абзацом четвертим статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до п. 196.1.5 п. 196.1 ст. 196 ПК України перелік послуг з розрахунково-касового обслуговування визначається Національним банком України за погодженням з Державною податковою службою України.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначається Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.

Відповідно до вимог п. 1.2 Положення оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно п.2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Як вбачається з глави 4 Положення, нею визначено порядок ведення касової книги та обов`язки касира.

Відповідно до вимог п. 4.2 Положення усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі. Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Згідно з вимогами п.4.3 Положення записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися. Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оприбуткування готівки в касі підприємця, який проводить готівкові розрахунки із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (використанням розрахункових книжок), є здійснення обліку такої готівки у книзі обліку розрахункових операцій (на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій або даних розрахункової книжки) та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства.

Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 28 серпня 2013 року №417 (надалі - Порядок №417).

Пунктом 5 глави 4 розділу II Порядку №417 визначено, що використання книги обліку розрахункових операцій (ОРО), зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Відповідно до абз.3 статті 1 Указу "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій і веденням книги обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій; фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені в постановах від 23 січня 2018 року (2а-12605/11/2670, провадження - К/9901/501/18) та від 06 лютого 2018 року (справа № 2а-14315/10/0470, провадження - К/99901/1439/18).

Як вбачається з апеляційної скарги, під час перевірки відповідачем було встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО у сумі 533202,51 грн., а саме: №511 від 16.04.2013 на суму 3009 грн. 20 коп., №1 від 19.07.2013 на суму 7714 грн. 75 коп., №273 від 06.06.2014 на суму 58986 грн. 05 коп., №351 від 05.09.2014 на суму 12596 грн. 20 коп., №352 від 06.09.2014 на суму 372513 грн., №353 від 08.09.2014 на суму 3149 грн. 65 коп., №354 від 09.09.2014 на суму 682 грн. 20 коп., №355 від 10.09.2014 на суму 14491 грн. 16 коп., №356 від 11.09.2014 на суму 20549 грн. 30 коп., №357 від 12.09.2014 на суму 1400 грн., №358 від 13.09.2014 на суму 27982 грн. 99 коп., №359 від 15.09.2014 на суму 10128 грн. 01 коп.

Однак судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановлено, що в книзі ОРО позивача № Р/7825 наявні (вклеєні) Z-звіти РРО: №511 від 16.04.2013 на суму 3009 грн. 20 коп., №1 від 19.07.2013 на суму 7714 грн. 75 коп., №273 від 06.06.2014 на суму 58986 грн. 05 коп., №351 від 05.09.2014 на суму 12596 грн. 20 коп., №352 від 06.09.2014 на суму 372513 грн., №353 від 08.09.2014 на суму 3149 грн. 65 коп., №354 від 09.09.2014 на суму 682 грн. 20 коп., №355 від 10.09.2014 на суму 14491 грн. 16 коп., №356 від 11.09.2014 на суму 20549 грн. 30 коп., №357 від 12.09.2014 на суму 1400 грн., №358 від 13.09.2014 на суму 27982 грн. 99 коп., №359 від 15.09.2014 на суму 10128 грн. 01 коп.

Крім того, в розділі 2 книги ОРО, наявний запис про Z-звіти РРО №511 від 16.04.2013 на суму 3009 грн. 20 коп. та №273 від 06.06.2014 на суму 58986 грн. 05 коп.

Між тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наявність підклеєних у книзі ОРО платника податків фіскальних звітних чеків РРО, натомість, щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків у книзі ОРО - відсутні. Так, в досліджуваному оригіналі книги ОРО наявні (вклеєні) Z-звіти РРО: №1 від 19.07.2013 на суму 7714 грн. 75 коп., №273 від 06.06.2014 на суму 58986 грн. 05 коп., №351 від 05.09.2014 на суму 12596 грн. 20 коп., №352 від 06.09.2014 на суму 372513 грн., №353 від 08.09.2014 на суму 3149 грн. 65 коп., №354 від 09.09.2014 на суму 682 грн. 20 коп., №355 від 10.09.2014 на суму 14491 грн. 16 коп., №356 від 11.09.2014 на суму 20549 грн. 30 коп., №357 від 12.09.2014 на суму 1400 грн., №358 від 13.09.2014 на суму 27982 грн. 99 коп., №359 від 15.09.2014 на суму 10128 грн. 01 коп., однак, відсутній Z-звіт РРО №511 від 16.04.2013 на суму 3009 грн. 20 коп. В той же, час, щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків у книзі ОРО за вказані дати відсутні, наявні лише два записи: від 16.04.2013 року на суму 3009,2 грн. та від 06.06.2014 на суму 58986,05.

Наведене підтверджує викладене відповідачем в акті перевірки, зокрема, що певні фіскальні звітні чеки відображені у книзі ОРО, а інші - ні.

Враховуючи вищевикладене, а також аналізуючи в сукупності приписи п. 2.6 Положення № 637 та п. 5 глави 4 розділу II Порядку № 417, колегія суддів вважає, що висновок суд першої інстанції про те, що лише наявність підклеєних у книзі ОРО платника податків фіскальних звітних чеків РРО є фактом здійснення обліку готівки у книзі ОРО, а щоденні записи про рух готівки та суми розрахунків у книзі ОРО - це лише звіт про фактичне надходження готівкових коштів до каси, і відсутність такого запису у книзі ОРО при наявності у ній відповідних розрахункових документів та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси та її не оприбуткування, є безпідставним та необґрунтованим.

На думку апеляційного суду, як зазначалося вище, оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій як фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Відтак, відповідачем спростовано, що спірна загальна сума готівки відповідає даним, зазначеним у відповідних касових документах позивача, готівка ФОП ОСОБА_1 оприбуткована в повному обсязі, що підтверджується відповідною звітністю, що свідчить про те, що готівка на загальну суму 533 202 грн. 51 коп. дійсно не була оприбуткована позивачем належним чином відповідно до положень діючого законодавства.

Таким чином, відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_1 за неоприбуткування готівкових коштів в розмірі 2 666 352 грн. 55 коп., а саме п`ятикратний розмір неоприбуткованої суми згідно з абз.3 ч.1 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Отже, з наведеного вбачається, що податкове повідомлення-рішення № 000211701 від 06 квітня 2015 року правомірно винесено відповідачем, тому немає підстав для визнання його судом незаконним.

Доводами, що викладені у апеляційній скарзі, відповідачем обґрунтовано правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та спростовано наявність порушення з боку позивача норм чинного законодавства України.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, враховано не всі обставини справи, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку