Справа № 200/6209/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року справа №200/6209/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Геращенка І.В., Міронової Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника відповідача Третьякової Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №200/6209/19-а (головуючий І інстанції Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_2 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у поновленні пенсії від 06 грудня 2018 року;

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення пенсії позивачу;

-зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року шляхом призначення її відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

В обґрунтування позову зазначила, що 04 червня 1999 року виїхала до Ізраїлю на постійне місце проживання та з 1999 року їй не виплачується пенсія. На даний час позивач перебуває на обліку в Покровському об`єднаному УПФУ як отримувач пенсії за віком.

На вимогу поновити виплату пенсії позивач отримав відмову пенсійного органу, яка оскаржена в судовому порядку. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 року відповідача повторно зобов`язано розглянути заяву про поновлення раніше призначеної пенсії, однак відповідач знову протиправно відмовив у поновленні виплати пенсії, що є порушенням конституційних прав позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 вересня 2018 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2

Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення виплати пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням частково, представник позивача, що діє в її інтересах, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення пенсії та в цій частині прийняти постанову, якою зобов`язати пенсійний орган провести поновлення та виплату позивачу пенсії за віком з 07.10.2009 року з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Обґрунтування апеляційної скарги.

За наявності у справі преюдиційного рішення суду стосовно позивача, вказівки ПФУ та рішень відповідача про відмову в поновленні пенсії, доказів надання всіх необхідних документів для поновлення пенсії, - відповідача необхідно зобов`язати поновити пенсію. За наявності судового рішення, яким вже було зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву про поновлення пенсії та відповідач не поновив виплату, не врахував висновків, викладених в судових рішеннях, - питання про поновлення виплати пенсії вже не є дискреційними повноваженнями відповідача, тому суд має зобов`язати пенсійний орган поновити виплату пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_2 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 56)

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 позивачу призначена пенсія за віком з 19 серпня 1994 року. (т.1 а.с. 75)

Представник позивача звернулись до Пенсійного фонду України із заявою від 21.06.2017 року, в якій просив визначити уповноважений територіальний орган, що має розглянути заяву про поновлення пенсії ОСОБА_2 по суті та направити її за належністю.

Пенсійний фонд України листом від 08 серпня 2017 року № 11134/Г-11 зазначив, що управлінням, визначеним для розгляду заяви позивача про призначення пенсії, є Красноармійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.(т.1 а.с. 149)

Листом Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №27115/05/25 від 13 вересня 2017 року позивачу відмовлено в поновлені пенсії за віком. При цьому пенсійний орган зазначає, що відповідач не має юридичних підстав для поновлення виплати пенсії. На відповідача покладено виконання обов`язків управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському та Київському районах м. Донецька, але в частині обслуговування страхувальників. Відповідно до постанови правління Пенсійного фону України від 12.05.2015 року №9-1 Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників Красноармійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на має права виконувати обов`язки управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському та Київському районах м. Донецька.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 27115/05/25 від 13.09.2017 року про відмову у поновленні раніше призначеної пенсії, зобов`язано Красноармійське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення виплати раніше призначеної пенсії (а.с.157-160 т.1)

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2017 року №821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області та Красноармійське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області були реорганізовані шляхом злиття в Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Таким чином Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є правонаступником Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_2

Рішенням від 28 вересня 2018 року відмовлено в поновленні пенсії з тих підстав, що відповідно до даних Центральної бази отримувачів пенсійних виплат ОСОБА_2 не значиться. Враховуючи наведене та положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2015 року №22-1 (далі Порядок №22-1), провести поновлення виплати пенсії управління не має можливості. (т. 2 а.с. 118)

Крім того, листом від 06 грудня 2018 року №15841/02/25 відповідач повідомив, що оскільки договір з питань пенсійного забезпечення між Україною та Державою Ізраїль не укладався, підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. (т. 1 а.с. 162)

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов та зобов`язуючи відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення виплати пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, виходив з того, що виключно органи пенсійного фонду мають компетенцію в питаннях призначення пенсії. Тому суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій, зокрема, поновлення пенсій громадян та на свій розсуд зобов`язувати відповідача поновити пенсію позивачу.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення оскаржується тільки позивачем в частині правильності зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення пенсії, тому суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів апеляційної скарги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

За визначенням наведеним в статті 1 Закону № 1058-ІV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону № 1058-ІV визначено, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Конституційний Суд України у рішенні №25-рп/2009 від 07.10.2009 року визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

У пункті 3.3 цього рішення Конституційний Суд України зазначив, що оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до приписів статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, положення пункту 2 частини 1 статті 49 та другого речення статті 51 Закону № 1058-ІV втратили чинність з 07 жовтня 2009 року, тобто від дати прийняття Конституційним Судом України рішення № 25-рп/2009.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії, як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач як громадянин України має право на виплату призначеної їй пенсії. Підстави для поновлення конституційного права на виплату пенсії виникли після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону № 1058-ІV, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок № 22-1).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1, далі - Порядок № 22-1). Відповідно до цього Порядку:

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії (пункт 1.5 Порядоку № 22-1).

Таким чином, порядком передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні посилання на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 року у справі № 757/12134/14-а.

Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (пункт 2.8 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку № 22-1).

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію (пункт 2.23 Порядку № 22-1).

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2) (пункт 4.1 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Також пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону № 1058-ІV, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Як свідчить рішення управління від 28 вересня 2018 року, неможливість проведення поновлення пенсії позивачу зумовлена відсутністю даних ОСОБА_2 в Центральній базі отримувачів пенсії.

Однак, матеріали справи свідчать, що уповноважений представник позивача на підставі довіреності подав до Пенсійного фонду України заяву, яка була переадресовані до відповідача, як до уповноваженого органу, про поновлення пенсії з усіма необхідними документами.

З огляду на заяву представника позивача до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (форму та зміст заяви, а також додані до заяви документи, як і ким подано) та вимоги Закону № 1058-ІV,а Порядку № 22-1 суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява оформлена відповідно до вимог закону, відповідає формі, встановленій додатком № 2 Порядку №22-1 та не містить недоліків, що перешкоджали б її розгляду.

Крім того, відповідачем надана копія пенсійної справи ОСОБА_2 , яка містить: копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, копію довідки РНОКПП, копію трудової книжки позивача.

Отже, матеріали пенсійної справи позивача, містять всі необхідні документи для поновлення пенсії позивачу, а тому посилання відповідача у рішенні від 28 вересня 2018 року на відсутність даних в Центральній базі отримувачів є незмістовними.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Донецької області від 28 вересня 2018 року про відмову в призначенні пенсії.

Щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про поновлення виплати пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому суд зазначає, що позивачем виконано всі умови, визначені законом, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому в даному випадку не передбачено право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття протиправного рішення відповідача, не зважаючи на висновки судових рішень, відповідач вже неодноразово приймав рішення про відмову у поновленні виплати пенсії з аналогічних підстав, тому суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде саме зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог про поновлення та виплату пенсії за віком з проведенням її індексації і компенсації втрати частини доходів слід зазначити таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; а поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

За ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до яких, крім іншого, відноситься пенсія. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону №1058, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000р. №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-III).

За змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Строки виплати пенсії встановлені Законом №1058-IV, відповідно до частини 1 статті 47 якого (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що пенсія позивачу ще не призначена, жодних виплат не проводилось.

Тому вимоги про зобов`язання здійснювати виплату пенсії з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів є передчасними, оскільки виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, а індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.07.2018 по справі 487/6923/16-а, від 10.07.2018 по справі № 404/6317/16-а, від 18.09.2018 по справі № 522/535/17.

Щодо дати, з якої необхідно поновити позивачу виплату пенсії за віком.

Позивач просила поновити виплату пенсії з 07.10.2009 року.

Правовідносини у даній справі повинні розглядатися, виходячи зі строку звернення до суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються у порядку адміністративного судочинства, і досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлений строк звернення до суду обмежує час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Після закінчення строку, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Встановлення законом строку дисциплінує учасників адміністративного судочинства добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, дотримання строку звернення до суду з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених положень слідує, що позов може бути поданий до адміністративного суду у межах строку звернення, встановленого цим Кодексом або іншими законами, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом з метою захисту порушених прав позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що поновлення та виплату пенсії необхідно здійснювати з 07.10.2009 року, саме з дати ухвалення рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009.

Суд звертає увагу, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009, тобто з 07.10.2009 року виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої зупинена на підставі положень зазначеного Закону № 1058-ІV. З цього часу відповідач зобов`язаний відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Проте наявність обов`язку у відповідача відновити виплату пенсії не позбавляє позивача необхідності щодо захисту свого права. Отже, після прийняття та опублікування Рішення № 25-рп/2009 та не відновлення виплати пенсії позивачу, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду. Тому суд вважає, що підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду відсутні, а причини його пропуску не є поважними.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 08 серпня 2019 року по справі №426/7157/16-а.

З заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком позивач звернулася 21.06.2017 року. (а.с. 210 т.1).

Відтак, у відповідності до приписів норм чинного законодавства, позовні вимоги за період з 07.10.2009 до 20.06.2017 року - підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача з заявою про поновлення пенсії до відповідача, суд дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту з 21.06.2017 року.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення виплати пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні з прийняттям в цій частині постанови про зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу пенсії за віком з 21 червня 2017 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов за період з 07.10.2009 до 20.06.2017 року залишити без розгляду на підставі ч. 1 ст. 319 КАС України відповідно до якої судове рішення апеляційної інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду (…)з підстав, встановлених (…) ст.240 КАС України.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що апеляційну скаргу та позов задоволено частково, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно, у зв`язку з чим підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 784,08 грн.

Керуючись статтями 123, 240, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №200/6209/19-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №200/6209/19-а - скасувати в частині зобов`язання Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення виплати пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В цій частині прийняти нову постанову.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 21 червня 2017 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відновлення і виплату пенсії за віком за період з 07.10.2009 до 20.06.2017 року - залишити без розгляду.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №200/6209/19-а - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (код ЄДРПОУ 4169323) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) гривні 08 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 05 листопада 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Г.М. Міронова