Справа № 160/7398/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 рокуСправа № 160/7398/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
02.08.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 у розмірі 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням останньої штатної посади на день звільнення з військової служби у запас, та додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області починаючи з 01.01.2018 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням останньої штатної посади на день звільнення з військової служби у запас, та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 року у справі за №826/3858/18, яке набрало чинності 05.03.2019 року, яким встановлено, що пункти 1 та 2 Постанови № 103, що передбачають відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям є протиправними та нечинними, позивачу Державним підприємством «38 відділ інженерно-технічних частин» видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій від 30.05.2019 року №57. З метою здійснення перерахунку раніше призначеного пенсійного забезпечення, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою долучивши оновлену довідку про грошове забезпечення. Проте, 01.07.2019 року листом №4311/К-09 відповідач повідомив позивача про те, що останньому з 01.01.2018 року було проведено перерахунок його пенсії та загальний розмір її виплати складає 50% від грошового забезпечення, з 01.01.2019 року - 75%, а перерахунок в розмірі 100% відсотків передбачений 01.01.2020 року. Підстав в управління для проведення перерахунку пенсії з урахуванням 100% від грошового забезпечення в управління немає, отже означену довідку відповідач залишив без виконання. З огляду на викладене позивач вважає бездіяльність відповідача, яка полягає в безпідставній відмові останньому в перерахунку та виплаті 100% визначеного пенсійного забезпечення протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу та третій особі п`ятнадцятиденний строк, з дати отримання копії ухвали, для подання відзиву на позовну заяву та письмових пояснень відповідно.
22.08.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що пенсійний орган, у своїй діяльності, керується виключно чинними законами та підзаконними нормативно-правовими актами, а тому перерахунок пенсії позивача було здійснено правомірним шляхом, у відповідності до передбачених приписів та норм права. Так, відповідач зазначає, що Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 було прийнято Постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідно до якої затверджено нові схеми тарифних розрядів зазначених осіб. З метою виконання зазначеної постанови та положень ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", що передбачає поетапну виплату сум підвищення перерахованих пенсій (з 1 січня 2018 року - 50% суми підвищення пенсії, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75%, з 1 січня 2020 року - 100%). Суб`єкт владних повноважень пояснює, що на виконання Постанови № 103, яка на момент виникнення спірних правовідносин, ще не була оскаржена і підлягала застосуванню, Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій виданої уповноваженим органом за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу. З огляду на це, підстав для проведення в управління Пенсійного фонду для перерахунку пенсійного забезпечення позивача за оновленою довідкою з 01.01.2018 року у розмірі 100% від грошового забезпечення в останнього відсутні.
10.09.2019 року представником позивача подана відповідь на відзив, в якій останній заперечує щодо задоволення позиції відповідача, вважає її такою, що суперечить нормам чинного законодавства. Крім того, представник відповідача повністю підтримав доводи, наведені в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Крім цього, суд звертає увагу, що від третьої особи письмових пояснень на позовну заяву до суду не надходило. Отже, у встановлений судом строк, остання не скористалась своїм правом на подачу письмових пояснень. При цьому, повідомлення щодо неможливості подання таких пояснень, із зазначенням причин, до суду не надходило.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , підполковник запасу Збройних Сил України. З 01.02.2011 року позивачу призначена пенсія за вислугу років у розмірі 59% грошового забезпечення.
Станом на 2011 рік грошове забезпечення позивача складало з: посадового окладу у розмірі 2280, 00 грн.; окладу за військове звання 130 грн.; процентної надбавки за вислугу років 843, 50 грн.; середньомісячної суми додаткових ГЗ за 24 місяці 1446, 33 грн.; всього 4699, 83грн. Основний розмір пенсії 59 % грошового забезпечення (вислуга 23 роки) складав суму у розмірі 2772,90 грн.
21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103.
На виконання вищенаведеної постанови, позивачу з 01.01.2018 року проводився перерахунок його пенсійного забезпечення.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень означене рішення набрало законної сили 05.03.2019 року.

На виконання вимог вищенаведеного рішення, 30.05.2019 року Державним підприємством «38 відділ інженерно-технічних частин» складено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії №59.

Відповідно до наданої довідки, посадовий оклад позивача складає 6450, 00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1540, 00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) 3595, 50 грн.; всього 115859, 50 грн.

Щомісячні (постійні види грошового забезпечення (на дату звільнення): надбавка за виконання особливо важких завдань (50%) 5792, 75 грн.; премія (50%) 3547, 50 грн.; Всього 20925, 75 грн.

04.06.2019 року позивач звернуся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсійного забезпечення з урахуванням оновленої довідки з 01.01.2018 року з урахуванням 100%.

01.07.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь, оформлену листом №4311/К-09, у якій зазначено, що на виконання постанови КМУ №103 позивачу проведений перерахунок пенсії з 01.01.2018 року на підставі довідки Дніпропетровського обласного військового комісаріату з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 5070, 00 грн.; окладу за військовим званням 1410, 00 грн.; 45% надбавки за вислугу років 2916, 00 грн.; всього розмір грошового забезпечення складає 9396, 00 грн.; основний розмір пенсії 59% складає 5543, 64 грн. Розмір пенсії до перерахунку складав 2772, 90 грн.

Розмір підвищення пенсії складає 5543, 64 грн. - 2772, 90 грн. = 2 770,74 грн.

З 01.01.2018 відповідно до пункту 2 Постанови №103 підвищення виплачувалося в розмірі 50%, а саме: 2770, 74 грн. * 50% = 1385, 37 грн. Загальний розмір пенсії з 01.01.2018 складав: 4158,27 грн.

У зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, розмір надбавки на непрацездатного члена сім`ї було перераховано та розмір пенсії позивача з 01.12.2018 становив 4666,58 грн.

З 01.01.2019 відповідно до пункту 2 Постанови №103 підвищення виплачується в розмірі 75% та загальний розмір пенсійної виплати складає 4850, 96 грн.

Також повідомлено, що у зв`язку з набранням чинності 05.03.2019 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від. 12.12.2018 року № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103.

Проте, так як від Мінсоцполітики до Пенсійного фонду України не надходило повідомлення про підстави для перерахунку пенсій, для його проведення підстави відсутні.

Таким чином, довідку про розмір грошового забезпечення від 30.05.2019 року за №59 позивачу повернуто без виконання.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону№2262-XII, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом № 2262-XII пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Уразі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Постанова № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, п. 1 якої, відповідно до ч. 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України, постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 Постанови № 103 підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач, з урахуванням вимог постанови № 704 та постанови № 103, здійснив перерахунок пенсії позивача, про що свідчить наданий перерахунок пенсії по пенсійній справі позивача, та підтверджується листом від 01.07.2019 року №4311/К-09.

Відповідно до вказаного розрахунку сума доплати становить: 50% - з 01.01.2018 року; 75% - з 01.01.2019 року; 100% - з 01.01.2020 року суми підвищення.

Суд наголошує, що вимогами ч. 3 ст. 52 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Цією або жодною іншою нормою Закону №2262-ХІІ, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.

Водночас суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі за № 826/3858/18, яке набрало чинності після його апеляційного оскарження (Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва) встановлено, що пункти 1 та 2 Постанови №103, передбачають відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям (зокрема позивачу) та пункт 5 і додаток 2 Постанови № 45, отже звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.

Суд у справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Крім того, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 р., Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 р., серія А, № 332, с. 21, п. 31). Аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стретч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom, №44277/98, рішення від 24 квітня 2003 р.).

Таким чином, суд вважає, що позивач мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, отже, обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені Постановою №103, не можуть бути застосовані.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а отже, не довів правомірності своїх дій.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Нормами п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція кореспондується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі №569/17904/17 (№К/9901/52416/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №18 від 12.04.2019 року; додаток №1 до договору №18 від 12.04.2019 року; квитанції №17 від 12.04.2019 року та №18/2 від 22.07.2019 року на суми 2500,00 грн., що в своїй сукупності складають 5000,00 грн.

Проте, в порушення вищенаведених норм, до договору про надання правничої допомоги не надано розрахунку погодинної тарифікації за певний вид послуги та витрачений час.

Крім того, документами щодо витрат на правничу допомогу повинні містити відсилку на конкретну адміністративну справу.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у додатковій постанові від 08 травня 2018 року у справі № 810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

З огляду на викладене, суд не знаходить відстав для задоволення вимоги щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1536, 80 грн., що підтверджується квитанцією від 19.07.2019 року №0.0..1, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 72-78, 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Шмідта, 16, м. Дніпро, 49006, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 у розмірі 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням останньої штатної посади на день звільнення з військової служби у запас, та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області починаючи з 01.01.2018 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням останньої штатної посади на день звільнення з військової служби у запас, та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., відповідно до квитанції від 19.07.2019 року №0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський