Справа № 1.380.2019.003104
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9087/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старосамбірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старосамбірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення 19.07.2019 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 19.07.2019 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Старосамбірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (далі відповідач) про зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (далі Положення).

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що після досягнення 25-ти річного віку відповідач відмовив їй у вклеюванні нової фотографії в паспорт, зазначивши, що такий необхідно обміняти на ID-картку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано відповідача вклеїти у паспорт у формі книжечки, виданого на ім`я позивача, нової фотокартки при досягненні 25-ти річного віку. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2016 року і до сьогодні правове регулювання спірних відносин є таким, що для оформлення паспорта громадянина України в іншій формі, ніж ID-картка, вже немає законних підстав. Крім того, позивачем пропущено місячний строк для звернення з приводу вклеювання нової фотокартки, а тому паспорт позивача підлягає обов`язковому обміну на ID-картку.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № 825/3265/17, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, відмова відповідача у вклеюванні до паспорта громадянина України у формі книжечки нової фотокартки після досягнення особою 25-ти річного віку є протиправною.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Позивач у позовній заяві зазначає, що з травня 2018 року неодноразово зверталась до відповідача із заявами та скаргами про вклеювання фотографії в паспорт у формі книжечки після досягнення 25-ти річного віку, проте останній протиправно відмовляв їй вказуючи, що фотографії вже не вклеюють в паспорт старого зразка і особі необхідно отримати ID-картку.

В матеріалах справи є скарга адресована в.о. начальника Головного управлінню ДМС у Львівській області від 18.02.2019 року в якій позивач просить визнати протиправними дії відповідача та усунути порушення шляхом вклеювання фотографії в паспорт книжечку (а.с. 9-10).

Листом відповіддю від 14.03.2019 року № 4601.6-6587/4601.11.1-19 ГУ ДМС у Львівській області вказало, що жодних письмових звернень від позивача на адресу відповідача не надходило, а тому вирішити порушене в скарзі питання можливо лише після надання копій документів з переписки з відділом міграційної служби (а.с. 28).

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, вирішуючи спірні правовідносини, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за захистом своїх прав у судовому порядку, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає жодної документально оформленої відмови відповідача щодо вклеювання фотокартки в паспорт книжечку після досягнення особою 25-ти річного віку.

Суду для оцінки та аналізу надано тільки скаргу на протиправні дії відповідача, проте інших доказів, які б свідчили про вчинене останнім порушення прав позивача, зокрема, письмових звернень до відповідача та відмови міграційного органу щодо вчинення певних дій, суду учасниками справи надано не було.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність факту відмови відповідача у вклеюванні фотокартки після досягнення особою 25-ти річного віку робить передчасним звернення до суду з позовом про визнання протиправною такої відмови та зобов`язання видати паспорт згідно з нормами законодавства чи зобов`язання вклеїти відповідну фотокартку.

Тобто позивачем не надано доказів вчинення протиправних дій чи бездіяльності відповідачем, а тому охоронювані законом права позивача не є порушеними, та, відповідно, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що таке, через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308,310,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Старосамбірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.003104 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення виготовлено 06 листопада 2019 року.