Справа № 2-а-1001/11
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8907/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2019 року щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі №2-а-1001/11 (головуючий суддя Марків Ю.С., час постановлення 15:22, м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Рогатинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Княгиницька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області звернулася в суд з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у боржника відсутній обов`язок за виконавчим листом, виданим на виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2016 року, у зв`язку з тим, що СК «Княгиничі» 11.07.2006 року було ліквідовано.

Тому сільська рада вважає за неможливе видати свідоцтво на право власності на майновий пай цього неіснуючого кооперативу, оскільки у постанові Франківського районного суду м. Львова не зазначено вартості майнового паю, що унеможливлює реальне виконання судового рішення.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку чи права Княгиницької сільської ради проводити реєстрацію договорів купівлі-продажу майнових паїв.

Ухвалою від 29 липня 2019 року Франківський районний суд м. Львова відмовив у задоволенні заяви Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано - Франківської області про визнання виконавчого листа таким, що не відповідає виконанню.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Княгиницька сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що жодним нормативно-правовим документом не передбачена можливість та процедура видачі свідоцтва про право власності на майновий пай після ліквідації (припинення) діяльності колективного сільськогосподарського підприємства.

Крім того, Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затверджений постановою КМ України від 28.02.2001 №177 регулює видачу свідоцтв про право власності на майновий пай діючих КСП, а не ліквідованих (припинених).

Основним аргументом неможливості виконання рішення скаржник вважає те, що суд при розгляді справи не зміг встановити загальну (номінальну) вартість належного ОСОБА_1 (стягувачу) майнового паю, а відтак, цього не може зробити і сільська рада. Проте така інформація є обов`язковою до зазначення у свідоцтві про право власності на майновий пай.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву Княгиницької сільської ради Рогатинського району про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

ОСОБА_1 (стягувач) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженої відповідачем ухвали суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2016 року, визнано протиправною бездіяльність Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні реєстрації 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі», видачі одного свідоцтва про право власності на майновий пай та анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів. Зобов`язано Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК « Княгиничі » та анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів. Також зобов`язано відповідача видати ОСОБА_1 одне свідоцтво про право власності на майновий пай.

31.05.2016 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист по справі № 2-а-1001/11, на виконання якого 21.10.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 52709852.

Вважаючи, що такий лист не може бути виконано, відповідач звернувся в суд з заявою про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи в задоволенні вказаної вище заяви, суд першої інстанції керувався тим, що відсутні підстави, передбачені ст. 374 КАС України, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Інші доводи заявника зводяться до його незгоди з рішенням суду, на виконання якого видано виконавчий лист.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Обов`язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст.129-1 Конституції України, ст. 14, ч.1 ст. 370 КАС України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого документа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, частина 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однієї з підстав неможливості виконання виконавчого листа у справі № 2-а-1001/11 апелянт вважає відсутність у нього такого обов`язку, оскільки СК «Княгиничі» припинив своє існування ще у 2006 році.

Проте слід зазначити, що відповідно до наведених вище норм відсутність обов`язку пов`язується з його припиненням чи виконанням боржником, а не з припиненням сільськогосподарського кооперативу, частину майнових паїв членів якого викупив позивач - ОСОБА_1 .

При цьому, питання наявності чи відсутності в органу місцевого самоврядування повноважень на реєстрацію договорів купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі» та видачі свідоцтва про право власності на майнових пай ОСОБА_1 було предметом дослідження судами при розгляді справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Княгиницької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Відтак, покликання на відсутність таких повноважень при вирішення питання про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не заслуговує на увагу.

Поза тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, видача свідоцтва про право власності на майновий пай не ставиться в залежність від того чи ліквідований сільськогосподарський кооператив, оскільки обов`язок видачі таких свідоцтв покладено безпосередньо на органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання Указу Президента України від 29.01.2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», якою, крім іншого, затверджено «Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення».

Положеннями п.п. 13, 14 Постанови КМУ №177 передбачено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються: посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину; попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Відтак, чинним законодавством обов`язок оформлення та видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства покладено на органи місцевого самоврядування.

Крім того, оскільки вказані вище норми не обумовлюють можливість отримання нового свідоцтва на підставі цивільно-правових угод щодо майнових паїв лише діючих сільськогосподарських підприємств, безпідставними є покликання боржника - сільської ради на те, що видача свідоцтва про право власності на майновий пай могла бути проведена лише до припинення СК «Княгиничі».

Необґрунтованими вважає колегія суддів і доводи апелянта про те, що стягувач повинен був надати Княгиницькій сільській раді на стадії виконання чи Франківському районному суду м. Львова при розгляді справи по суті копії договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, акта приймання-передачі майна співвласниками, рішення зборів співвласників про продаж часток у спільній власності до договорів купівлі-продажу майнових паїв, оскільки такі не узгоджуються із наведеними вище приписами діючого законодавства.

До того ж, у постанові Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2016, яка набрала законної сили, встановлено, що позивач надав Книгиницькій сільській раді передбачені Порядком документи для видачі нового свідоцтва.

Відхиляє колегія суддів і покликання апелянта як на підставу для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не встановлення судовим рішенням, на підставі якого видано виконавчий лист, загальної (номінальної) вартості належного ОСОБА_1 майнового паю, яка підлягає обов`язковому занесенню до свідоцтва про право власності на майновий пай, оскільки відповідач не позбавлений права на підставі ст. 254 КАС України звернутися до суду, що ухвалив судове рішення, з заявою про роз`яснення змісту такого рішення.

Підсумовуючи наведене, зазначені заявником обставини зводяться до незгоди останнього з рішення суду, що набрало законної сили, та на виконання якого видано виконавчий документ.

Інші підставі, передбачені ст. 374 КАС України для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, такі як видача виконавчого листа помилково, судами не встановлено.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи боржника в заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішення набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, доказів виконання рішення суду боржником не надано. А тому така задоволенню не підлягає.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 374 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області залишити без задоволення, а ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2019 року щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в справі №2-а-1001/11 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 04.11.2019.