Справа № 640/18903/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 листопада 2019 року № 640/18903/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомНаціонального Києво-Печерського історико-культурного заповідника
до Заступника начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко Ірини Василівни
про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Заступника начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В., в якому просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 30 вересня 2019 року ВП №59745610, винесену заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В.; повернути сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є боржником у виконавчому провадженні №59745610 відкритому Заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В. з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06 серпня 2019 року Подільським районним судом міста Києва, про поновлення на посаді старшого наукового співробітника наукового сектору моніторингу стану нерухомих пам`яток Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника з 19 грудня 2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника та зупинено виконання рішення Подільського районного суду міста Києва.

Проте, постановою Заступника начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В. від 30 вересня 2019 року ВП №59745610 на нього накладено штраф в сумі 10200 грн.

З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржувану постанову від 30 вересня 2019 року про накладення штрафу винесено за відсутності законодавчо визначених підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

21 жовтня 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва від Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №59745610. Проте, відзив на позов відповідачем до Окружного адміністративного суду міста Києва не подано.

В судове засідання 22 жовтня 2019 року жодна зі сторін не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

08 серпня 2018 року заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В. відкрито виконавче провадження № 59745610 з виконання виконавчого листа № 758/838/17, виданого Подільським районним судом міста Києва 13 червня 2019 року, про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника наукового сектору моніторингу стану нерухомих пам`яток Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника з 19 грудня 2016 року.

В подальшому, 19 серпня 2019 року та 28 серпня 2019 року відповідачем скеровано вимоги, якими Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник зобов`язано надати підтвердження щодо виконання згадуваного судового рішення.

06 вересня 2019 року відповідачем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100, 00 грн. за невиконання рішення суду про поновлення на роботі.

В подальшому, 23 вересня 2019 року відповідачем скеровано вимоги, якими Національний Києво-Печерський історико-культурний заповідник зобов`язано надати підтвердження про виконання зазначеного вище судового рішення.

30 вересня 2019 року відповідачем складений акт, яким зафіксовано відсутність підтвердження виконання позивачем судового рішення.

30 вересня 2019 року заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В. прийнято постанову, якою на позивача за повторне невиконання без поважних причин рішення суду накладено штраф в сумі 10 200,00 грн.

Незгода з постановою про накладення штрафу обумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання без поважних причин останнім рішення суду.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року у справі №758/838/17 за позовом ОСОБА_1 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про поновлення на посаді.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року скасовано рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 червня 2019 року по справі №758/838/17 та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи що з 02 вересня 2019 року зупинено виконання згадуваного рішення суду та, як наслідок, з 02 вересня 2019 року був відсутній обов`язок боржника щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого наукового співробітника наукового сектору моніторингу стану нерухомих пам`яток Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника, суд доходить висновку про відсутності підстав, визначених Законом № 1404-VІІІ, для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови від 30 вересня 2019 року про накладення штрафу.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-243, 250, 285 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника задовольнити.

2.Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 30 вересня 2019 року ВП №59745610, винесену заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Андрющенко І.В.

3.Стягнути на користь Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника (01015, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 9, корпус 8, код ЄДРПРОУ 20073260) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 11Б) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко