Справа № 420/1576/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1576/19
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500000/2019/000092/2 від 7.01.2019р..

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона придбала автомобіль марки NISSAN ALTIMA 2016 р.в. з пошкодженнями в США за 4 880дол.США.

З метою здійснення митного оформлення товару представником позивача до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію за №UA500650/2018/066679, в якій митна вартість товару, визначена декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). На підтвердження митної вартості товару декларантом надано повний пакет документів, необхідних для митного оформлення вказаного в декларації товару.

Однак, 7.01.2019р. митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500650/2019/00024 щодо ціни товару, вказаній у митній декларації, та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №500650/2019/00024.

Позивач вважає такі дії митного органу протиправними, у зв`язку з чим звернулася в суд із відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019р адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA500000/2019/000092/2 від 7.01.2019р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,4грн..

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, представником Одеської митниці ДФС подано клопотання про розгляд справи без їхньої участі, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки особою надано усі необхідні документи для розмитнення товарів, а митницею не надано їм належної оцінки та визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 придбала легковий автомобіль, що був у використанні з пошкодженнями за 4 880дол. США, кількість - 1 шт. Марка - NISSAN Модель ALTIMA Номер кузова (VIN): 1N4AL3AP0GN381540 Номер двигуна - немає даних; Номер шасі - немає даних; Призначення - для перевезення людей по дорогах загального користування, з бензиновим двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом; Робочий об`єм циліндрів двигуна - 2 488см3; календарний рік виготовлення - 2016р. (1.07.2016р.); Модельний рік - 2016р.; ОСОБА_2 формула: 4x2; Колір - синій; Тип кузову - седан; Кількість дверей - 4; Загальна кількість місць включаючи водія - 5; Технічний стан: автомобіль має сліди пошкодження, а саме: крило переднє праве (деформація), поріг передній правий, зовнішнє дзеркало переднє праве (деформація), двері передні праві (деформація металу, покриття), скло дверей передніх правих (відсутнє), ручка зовнішня та внутрішня дверей передніх правих, склопідіймач дверей передніх правих, двигун склопідіймача дверей передніх правих, електропроводка дверей передніх правих, двері задні праві, пошкоджено ЛФП крила переднього правого та по кузову (двері передні праві, крило переднє праве), забруднено салон. Торгова марка: NISSAN. Виробник: NISSAN НОМЕР_1 CO., LTD. Країна походження: США.

З метою митного оформлення поставленого товару за вказаним контрактом, представником декларанта подано митну декларацію за №UA500650/2018/066679, де було визначено митну вартість Товару, що імпортується, за основним методом, а саме за ціною договору 5280дол. США (4 880дол. США вартість авто та 400дол. США транспортування).

Разом з митною декларацією надано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) за №UA-22999292 від 3.10.2018р., домашній коносамент (House bill of lading) за №ZIMUORF0829560-4 від 24.10.2018р., транспортний документ мультимодального/ комбінованого перевезення (Multimodal/combined transport document (generic)) за №ZIMUORF0829560 від 24.10.2018р., декларація про походження товару (Declaration of origin) за №TKT1 81206-004 від 6.12.2018р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за №48961 від 26.09.2018р., висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією за №ТКТ181206-004 від 6.12.2018р., договір про надання послуг митного брокера за №БКМ/72-2018/Г від 28.11.2018р., паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні за №КВ107367 від 15.03.1999р. та інші документи (акт фізичного огляду, довідка, ІПН, фото, квитанція).

Під час здійснення перевірки вказаних митних декларацій за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у необхідності перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, посиленні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

У зв`язку з наявністю розбіжностей та невідповідностей у поданих документах, на виконання п.5 ст.54 МК України та на підставі ч.3 ст.53 МК України митним органом було запропоновано ОСОБА_1 надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

У свою чергу, Декларантом додатково не було надана документів на пропозицію митного органу.

В подальшому, 7.01.2019р. Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500000/2019/000092/2, та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500650/2019/00024.

Підставами прийняття рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500000/2019/000092/2 стало те, що: декларантом не подано документи, що містять відомості про вартість страхування товару, а також не підтвердженні витрати на транспортування.

Перевіряючи правомірність дій та рішень митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються Митним Кодексом України (надалі МК України).

Положеннями п.23,24 ст.4 МК України визначено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За правилами Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч.1,2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст.59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Отже, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Як вбачається із матеріалів справи, що підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500000/2019/000092/2 від 7.01.2019р. стала відсутність документів, що підтверджують вартість страхування товару.

Так, судова колегія зазначає, що товар поставлений декларантом на територію України під час поставки знаходився в аварійному стані. Окрім того, страхування товару є правом декларанта, а не обов`язком, тому приписами п.8 ч.2 ст.53 МК України передбачено надання документів, що містять відомості про вартість страхування, виключно у випадку, якщо воно здійснювалось.

Отже, апеляційний суд вважає, що оскільки страхування товару не відбувалось, то і вимога подання документів, що містять відомості про таке страхування є безпідставною та необґрунтованою.

Що стосується іншої підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, а саме відсутність документів, що підтверджують транспортні витрати, судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, що під час митного оформлення товару, разом з митною декларацією ОСОБА_1 подано коносамент, інвойс в яких окремо визначено вартість перевезення товару, а також транспортний документ мультимодального перевезення та копія наряду на транспортування товару.

Аналізуючи вказане, судова колегія вважає, що надані документи до митного органу на підтвердження митної вартості дають змогу встановити вартість перевезення товару.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500000/2019/000092/2 від 7.01.2019р. є неправомірним та незаконним.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що Одеською митницею ДФС, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено, які відомості в декларантом до митного оформлення документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною контракту, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв