Справа № 160/7902/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7902/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року, суддя першої інстанції Барановський Р. А., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоград Буддеталь» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ДН511/279/АВ/П/ПТ-ФС/337 від 11.06.2018 року про накладення штрафу у розмірі 111 690,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 не укладав трудову угоду, не надавав трудову книжку, він не входив до штату підприємства, не підлягав правилам внутрішнього розпорядку, облік його робочого часу не здійснювався, виконані ним роботи приймались за актом здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), тому ці відносини відповідають ознакам договору про надання послуг. Тому договір підряду за №22/11 від 22.11.2017 не носить характеру трудового договору і на нього не поширюється дія норм трудового законодавства.

Відомості щодо зазначеної особи були включені до періодичних звітів, які надані до територіальних органів Державної фіскальної служби, своєчасно нараховано та сплачено суми єдиного соціального внеску на розміри нарахованої та виплаченої суми.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача та наданим доказам зокрема тому, що в договорі підряду № 22/11 від 22.11.2017 зазначено, що замовник у порядку і на умовах, передбачених цим договором, доручає виконавцю, а виконавець бере на свій ризик виконувати роботи з обліку переміщення осіб та транспорту на територію та з території підприємства, виявлення фактів (фіксація) проникнення сторонніх осіб на територію ТОВ «Павлоград Буддеталь» в строк з 22 листопада 2018 року по 31 грудня 2018 року. Пунктом 1.2 даного договору передбачено, що цей договір підряду є договором цивільно-правового характеру і регулюється статтею 61 Цивільного кодексу України.

На цей договір не розповсюджуються норми законодавства про працю, встановлені КЗпП.

Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку замовника, а сам організовує процес виконання робіт.

Згідно даного договору факт надання послуг з боку виконавця оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, які підписуються сторонами після надання послуг та є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Відповідно до пункту 4.1 договору замовник та виконавець встановлюють вартість виконання робіт по даному договору. Ціна роботи включає відшкодування витрат виконавця за виконану роботу.

Факт оплати за виконані роботи підтверджується відомостями про перерахунок грошових коштів.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що винагорода виплачується виконавцю протягом 30 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Тому позивач стверджує, що договір укладений за вільним волевиявленням та на розсуд сторін і погоджений ними.

Позивачем надано суду податкові розрахунки сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь ОСОБА_1 , і сум утриманих з них податків.

Зазначено, що сторони договору вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд мають право визначати вид такого договору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що даний цивільно-правовий договір має ознаки трудового договору, а відносини, що склались з його виконання трудові, про що свідчить порядок оформлення договору та порядок його виконання.

Представники позивача у судовому засіданні підтримують доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягають на її задоволенні.

Представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування №49 від 25.04.2018 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні Козирєвою В. В. в період з 11.05.2018 по 14.05.2018 проведено інспекційне відвідування позивача ТОВ «Павлоград Буддеталь» зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин.

Про початок проведення інспекційного відвідування здійснений запис в Журналі реєстрації заходів державного нагляду (контролю).

За результатами інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області був складений акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН511/279/АВ від 14.05.2018, на підставі якого відповідачем видано припис про усунення виявлених порушень №ДН511/279/АВ/П від 18.05.2018 та винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими особами за №ДН511/279/АВ/П/ПТ-ФС/337 від 11.06.2018.

Згідно із висновками, викладеними в акті перевірки, в результаті проведеного інспекційного відвідування встановлено порушення підприємством вимог чинного трудового законодавства.

Під час інспекційного відвідування встановлено, що укладений між ТОВ «Павлоград Буддеталь» та гр. ОСОБА_1 договір цивільно-правового характеру за №22/11 від 22.11.2017 має ознаки трудового договору, а відносини, що склались з його виконання трудові, про що свідчать порядок оформлення договору та порядок його виконання.

17.05.2018 відповідачем отримано заперечення на акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН511/279/АВ від 14.05.2018.

У наданих інспектору запереченнях, ТОВ «Павлоград Буддеталь», зазначено, що у правовідносинах між ТОВ «Павлоград Буддеталь» та ОСОБА_1 за Договором №22/11 від 22.11.2017 містяться ознаки, характерні саме договору цивільно-правового характеру. Висновки перевіряючого про наявність у цьому договорі ознак трудового договору з порушенням ТОВ «Павлоград Буддеталь» вимог ПКМУ №413, ст. 29, ч.ч.2-4 ст.48 КЗпП України, аб.2 п. 11 Глави 1 Інструкції №58, є помилковими.

Відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що за договором №22/11 від 22.11.2017 ОСОБА_1 в строк з 22.11.2017 по 31.12.2017 повинен був вести облік та реєстрацію переміщення осіб та транспорту на територію та з території ТОВ «Павлоград Буддеталь». Але за даним договором не було визначено який саме матеріальний результат підприємство мало отримати від такої діяльності, тому доводи, викладенні у запереченні до акту №ДН511/279/АВ не підтверджуються іншими фактами та не спростовують порушення, викладені в акті.

У відповідності до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за №624-1від 01.08.2018, на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування №88 від 01.08.2018 та на підставі раніше виданого припису за №ДН511/279/АВ/П від 18.05.2018 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні ОСОБА_2 В ОСОБА_3 В. у період з 15.08.2018 по 16.08.2018 проведено інспекційне відвідування ТОВ «Павлоград Буддеталь» з питань щодо стану виконання підприємством раніше виданого припису №ДН511/279/АВ/П від 18.05.2018.

Приписом №ДН511/279/АВ/П від 18.05.2018 вимагалось забезпечити в термін до 14.06.2018 додержання вимог ч. 1 ст.21, ч. 3 ст.24, ст.29, ч.ч.2-4 ст.48 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України за №413, абз.2 п.11 Гл.1 Інструкції №58, однак в ході інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що станом на 05.06.2018р. підприємством ТОВ «Павлоград Буддеталь» надано відповідь, що станом на 01.06.2018 із ОСОБА_1 припинені будь-які відносини.

При цьому, актом №ДН511/279/АВ констатовано факт, що договір цивільно-правового характеру №22/1 від 22.11.2017 носить ознаки трудових відносин, однак до інспектування не було надано ніякі копії документів, які б свідчили про усунення порушень, вказаних у вищезазначеному приписі.

Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН511/279/АВ/П/ПТ від 23.05.2018 та призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 05.06.2018 (дані рішення отримано відповідачем - у травні 2018 згідно наявної у матеріалах справи копії повідомлення та фіскального чеку ДД ПАТ «Укрпошта).

11.06.2018 першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на підставі акта інспекційного відвідування №ДН511/279/АВ від 14.05.2018, та керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України Про зайнятість населення, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013р., абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України було прийнято постанову №ДН511/279/АВ/П/ПТ-ФС/337 про накладення на ТОВ «Павлоград Буддеталь» штрафу у розмірі 111 690, 00 грн.

16.08.2018 головним державним інспектором було отримано Заперечення на акт №ДН511/279/АВ-ДНІ 119П/279 від 16 серпня 2018 року.

У наданих інспектору запереченнях, ТОВ «Павлоград Буддеталь» зазначило, що у правовідносинах між ТОВ «Павлоград Буддеталь» та ОСОБА_1 за договором №22/11 від 22.11.2017 року містяться ознаки, характерні саме договору цивільно-правового характеру. Висновки перевіряючого про наявність у цьому договорі ознак трудового договору з порушенням ТОВ «Павлоград Буддеталь» вимог ПКМУ №413, ст.29, ч.ч.2-4 ст.48 КЗпП України, аб.2 п.11 Глави 1 Інструкції №58, є помилковими.

Не погодившись з прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу позивач оскаржив її до суду.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у частині першій статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність ознак трудових правовідносин між ТОВ «Павлоград Буддеталь» та ОСОБА_1 .

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Павлоград Буддеталь» в особі директора ОСОБА_4 (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір підряду № 22/811 від 22 листопада 2017, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання на свій ризик виконувати роботи з обліку, переміщення осіб та транспорту на територію та з території підприємства, виявлення фактів (фіксація) проникнення сторонніх осіб на територію ТОВ «Павлоград Буддеталь» в строк з 22 листопада 2017 року до 31 грудня 2017 року.

Даний договір підряду є договором цивільно-правового характеру і регулюється главою 61 Цивільного кодексу України. На даний договір не розповсюджуються норми законодавства про працю, встановлені КЗпП. (пункт 1.1 Договору). (а.с.30)

На виконання зазначеного договору складені акти приймання-передачі виконаних робіт від 30.11.2017 та від 31.12.2017, підписані замовником та виконавцем. (а. с. 31)

Вказаний договір підряду вичерпав свою дію 31 грудня 2017 року.

Отже, вказаним договором обумовлена періодичність виконання відповідних робіт, без фіксації конкретного графіку роботи з погодинною організацією праці, з обліком робочого часу та необхідністю дотримання виконавцем певного трудового розпорядку. Робота, визначена в договорі, має тимчасовий характер. У договорі відсутня будь-яка регламентація трудової діяльності, визначення робочого часу та часу відпочинку виконавця, їх обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку тощо. Вказаний договір підряду був укладений на визначений строк, який є нетривалим. В даному випадку відсутня одна із складових робіт, яка притаманна трудовому договору, а саме постійний характер виконання робіт.

Оплата робіт у відповідності з умовами угоди проводилась саме по факту виконаних робіт за відповідними актами (на підтвердження чого позивачем надано акти виконаних робіт), а не за сам процес виконання трудових обов`язків протягом трудового дня.

Таким чином, оскільки для трудових відносин характерна систематична виплата заробітної плати, то у спірному випадку, згідно договору підряду, оплата здійснюється разова, при цьому, підставою для її виплати є підписані акти виконаних робіт, що також є ознакою саме цивільно-правових відносин.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає помилковими висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що позивачем порушено вимоги трудового законодавства в частині допуску працівників до роботи без укладення трудового договору.

При цьому, посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17 (провадження №К/9901/15518/18) та Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.05.2018р. у справі №127/21595/16-ц (провадження №61-10203св18), є помилковими, оскільки судові рішення у вказаних справах ухвалено за інших фактичних обставин.

Приймаючи до уваги, що зазначений договір підряду містить ознаки цивільно-правової угоди, а не трудових взаємовідносин, в діях позивача відсутній склад порушення, визначений ч.1 ст. 21 та ч.3 ст.24 КЗпП України, а отже оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною.

Судом першої інстанції під час розгляду даної справи зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам, невірно застосовані норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

За приписами ч. 6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору, підлягають відшкодуванню

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн., за подачу апеляційної скарги сплачено 2643,00 грн., отже, загальний розмір документально підтверджених витрат позивача, а саме: судового збору становить 4405,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Павлоград Буддеталь задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № №ДН511/279/АВ/П/ПТ-ФС/337 від 11 червня 2018 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю Павлоград Буддеталь штрафу у розмірі 111 690,00 грн.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Павлоград Буддеталь судові витрати на оплату судового збору у розмірі 4405 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять гривень).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров