Справа № 520/10012/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р. справа № 520/10012/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук`янчук О.І.,

за участю: представника позивача - Акопян М.М., представника відповідача - Кандиба Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61027) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" (просп. Фрунзе, буд. 104, корп. А,м. Харків,61089) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 349 483,00 гривень в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спіка-Оил», , місцезнаходження: 61089, м. Харків, пр-т Фрунзе, буд. 104, корп. А.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 349 483,00 гривень, що виник внаслідок несплати самостійно визначених грошових зобов`язань згідно наданих податкових декларацій з податку на додану вартість. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з усіх відкритих розрахункових рахунків відповідача в судовому порядку.

У судовому засіданні 06.11.2019 року представник позивача підтримав свою правову позицію по справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2019 року усно заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що підприємством проводиться поступове погашення своїх податкових зобов`язань, однак контролюючий орган в самостійному порядку спрямовує грошові кошти на погашення боргових зобов`язань підприємства минулих періодів, що, на думку відповідача, суперечить вимогам чинного законодавства.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 34954212, перебуває на обліку в Східному управлінні Головного управління ДФС у Харківській області.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, станом на час звернення Головного управління ДФС у Харківській області до суду з позовом ТОВ "Спіка-Оил" має податковий борг у загальному розмірі 349483,00 грн. з податку на додану вартість, який виник з 01.02.2019 року на підставі:

- податкової декларації № на суму 77267,00 грн.;

- податкової декларації № на суму 107048,00 грн.;

- податкової декларації № на суму 68791,00 грн.;

- податкової декларації № на суму 53210,00 грн.;

- податкової декларації № на суму 43167,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Харківській області відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України складено та направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" податкову вимогу № 7965-58 від 07.02.2019 року, яка була отримана адресатом 07.02.2019 року (а.с. 27).

Позивач зазначає, що станом на час звернення до суду з даним позовом податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача податковий борг у загальній сумі 349483,00 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Приписами п.п. 14.1.39 п 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію.

Відповідно до приписів п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України є обов`язком платника податку подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

З матеріалів справи вбачається, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" обліковувався податковий борг в сумі 349483,00грн., що підтверджується інтегрованою карткою платника податків (а.с.28-31).

Доказів того, що вказаний податковий борг переривався, відповідачем до суду не надано.

Стосовно посилань відповідача на те, що ТОВ "Спіка-Оил" у березні - липні 2019 року були перераховані суми на оплату поточного ПДВ, однак ГУ ДФС у Харківській області вказані суми не були зараховані на оплату ПДВ за поданими підприємством звітами, а були скеровані контролюючим органом на оплату попередньої заборгованості, сума по якій входить до податкової вимоги, яка наразі оскаржується ТОВ "Спіка-Оил" у Верховному суді (справа № 820/3274/18), то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.87.9. ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вказаною нормою Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.п.131.2, п.п.131.3 ст.131 Податкового кодексу України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Тобто, визначення у платіжних дорученнях призначення платежу не зобов`язує податковий орган зараховувати кошти, які сплачуються, в рахунок самостійно визначеного позивачем грошового зобов`язання, за наявності податкового боргу.

Законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року по справі № К/9901/47707/18.

Тобто, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст.126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

Окрім того, Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок), відповідно до якого інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до 2.4. Розділу ІІІ Порядку, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Згідно п. 1.2 Розділу VI Порядку у разі наявності у платника податкового боргу кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості органами ДФС заходів, зараховуються в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг. У разі погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) у спосіб, інший ніж надходження коштів, таке погашення здійснюється згідно з черговістю його виникнення: в першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

З правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що у разі надходження від платника податків грошових коштів на погашення своєї зобов`язань, то першочергове погашення відбувається саме у рахунок попереднього податкового зобов`язання, тобто в порядку черговості виникнення податкового боргу, що визначається саме контролюючим органом, а не платнкиом податків, а тому суд не приймає до уваги вищезазначену позицію представника відповідача.

Як вбачається з даних інтегрованої картки ТОВ "Спіка-Оил", контролюючим органом проводилось зарахування грошових коштів, які надішли від платника податків у березні - липні 2019 року в порядку погашення попереднього податкового боргу, в порядку черговості виникнення такого податкового боргу, що відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Отже, станом на момент звернення ГУ ДФС у Харківській області до суду із даним позовом, за ТОВ "Спіка-Оил" рахується податковий борг по ПДВ у розмірі 349483,00 грн., який самостійно відповідачем не погашений.

Згідно п. 95.1. ст..95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Абзацом 2 п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. У таких випадках рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Згідно п. 95.4 ст.95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи викладені вище норми, суд дійшов до висновку про те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих позивачем грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки підтвердження існування події узгодження того грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на яке позивачем була нарахована пеня, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду від 22.08.2018 у справі № 820/1878/16.

Наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідач належними доказами не довів факту погашення узгодженої суми заборгованості по ПДВ у загальному розмірі 349483,00 грн., то суд вбачає достатньо підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків чи проведенням експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіка-Оил" (просп. Фрунзе, буд. 104, корп. А, м. Харків,61089, ) кошти в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 349 483 (триста сорок девять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.