Справа № 201/3441/19 (2-а/201/167/2019)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 201/3441/19 (2-а/201/167/2019)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2019 року у справі № 201/3441/19(2-а/201/167/2019) за позовом Соборного районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про примусове видворення та затримання для поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2019 року адміністративний позов задоволений.

03.04.2019, не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу у даній справі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2019 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду у зв`язку з порушенням порядку її подання.

19.09.2019, позивач повторно подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2019 року наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними; апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

На адресу Третього апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши вказану заяву, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Позивач звернувся до суду з позовом про примусове видворення та затримання для поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені статтею 288 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КАС України апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк з дня їх проголошення.

Отже, вказаною нормою встановлено спеціальний порядок оскарження судових рішень у вказаних справах.

При цьому норми статті 295 КАС України, які передбачають можливість поновлення строку на апеляційне оскарження враховуючи дату отримання судового рішення, регулюють загальний порядок апеляційного оскарження судових рішень, а не питання обчислення строків на апеляційне оскарження у термінових справах. КАС України не містить норми щодо розповсюдження приписів статті 295 на термінові справи.

Такі правила встановлені законодавцем, враховуючи визначення цієї категорії справ як термінових, тобто таких, які підлягають розгляду у найкоротший термін. У зв`язку з цим за приписами статті 271 КАС України у термінових справах одразу проголошується повне судове рішення, копія якого невідкладно видається учасникам справи або надсилається їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

З огляду на вказане, учасники процесу, реалізуючи свої процесуальні права повинні вимагати у суду видачі повного судового рішення невідкладно після його проголошення, оскільки строк на апеляційне оскарження обчислюється саме з цієї дати.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що подавав апеляційну скаргу, проте остання була повернута без розгляду судом апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням порядку її подання. Висловлюючи свою незгоду з такою ухвалою суду апеляційної інстанції та посилаючись на практику Верховного Суду, вказав, що звертаючись з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції очікував застосування норм процесуального законодавства, які надають йому право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Також зауважив про право повторного подання апеляційної скарги після повернення без розгляду первинно поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що незгода скаржника з ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення без розгляду апеляційної скарги не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У разі незгоди з мотивацією рішення суду апеляційної інстанції особа, яка бере участь у справі, має право оскаржити прийняте рішення в касаційному порядку відповідно до правил КАС України, однак скаржник, зазначаючи про незгоду з постановленою судом ухвалою про повернення без розгляду попередньо поданої апеляційної скарги, не скористався своїм правом на оскарження цієї ухвали.

Так, оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалене 22 березня 2019 року.

28 березня 2019 року представник позивача подав до суду першої інстанції заяву, в якій вказав, що про ухвалене судом рішення від 22 березня 2019 року йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку з чим просив видати йому для ознайомлення матеріали адміністративної справи і, відповідно, ознайомився. (а.с. 38)

Позивач 3 квітня 2019 року вперше подав апеляційну скаргу безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду, яка, у зв`язку з порушенням встановленого п. 15.5 частини 1 Перехідних положень КАС (у редакції з 15.12.2017 року) порядку її подання, була повернута йому без розгляду 8 квітня 2019 року.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2019 року була надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень цього ж дня (08.04.2019), а 9 квітня 2019 року зареєстрована та оприлюднена в ЄДР судових рішень, що свідчить про те, що у випадку зацікавленості апелянта у оскарженні судового рішення останній не мав перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги.

Скаржник повторно подав апеляційну скаргу лише 18 вересня 2019 року, тобто через п`ять місяців після повернення йому без розгляду первинно поданої апеляційної скарги.

При цьому, 5 вересня 2019 року представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що у зв`язку із неотриманням відомостей щодо розгляду поданої 3 квітня 2019 апеляційної скарги, просив надіслати на його електронну адресу копії ухвали апеляційного суду.

Враховуючи те, що апеляційна скарга була повернута без розгляду 8 квітня 2019 року, в цей же день ухвала апеляційного суду надіслана до ЄДР судових рішень, а зареєстрована і оприлюднена в ЄДР 9 квітня 2019 року, а із заявою про неотримання поштової кориспонденції представник апелянта звернувся до суду першої інстанції лише 5 вересня 2019 року, колегія суддів розцінює як намагання останнього штучно створити собі підстави для поновлення строку.

Так, у пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обгрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Обгрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Повторне подання апеляційної скарги через п`ять місяців після прийняття ухвали про повернення без розгляду первинно поданої апеляційної скарги, яка у свою чергу, у цей же день була надіслана до ЄДР судових рішень, а на наступний зареєстрована та оприлюднена в такому реєстрі, не є об`єктивно непереборною обставиною чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивною обставиною та не може бути прийнято судом апеляційної інстанції як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження рішення від 22.03.2019 року.

Також, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

Враховуючи, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження, а наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження у справі № 201/3441/19(2-а/201/167/2019) необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 288, 299, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Наведені ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнати неповажними.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2019 року у справі № 201/3441/19(2-а/201/167/2019) відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30 днів з того ж часу.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко