Справа № 540/1715/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1715/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача Чумаченко М.М.,

представників відповідача Козлова А.О., Воронової Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тягінське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

ТОВ «Тягинське хлібоприймальне підприємство» (далі позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного Управління ДФС України у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі відповідач) щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 06.05.2019 року № 2, яким позивачеві збільшено зобов`язання з податку на прибуток за податковими зобов`язаннями на 34236 грн., за штрафними санкціями на 8 559 грн., № яким зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на 1 203 233 грн., № яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість на 240 647 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що податкові повідомлення рішення є протиправними з таких підстав.

1. ППР № 2, щодо заниження податку на прибутку на загальну суму 34236,00 грн. складається з висновків контролюючого органу по операціям ТОВ "Тягінське ХПП" з ПП "Котломонтажналадка" по ремонту газопроводу (заниження на 22 627,00 грн), з ФОП ОСОБА_1 по виготовленню технічного паспорту на об`єкт нерухомості (заниження на 1341,00 грн), надання послуг ТОВ "ПМТЗ "Агросоюз" по придбанню основних засобів - круглого зерносховища (заниження на 10 268,00 грн).

Так, по ремонту газопроводу ПП "Котломонтажналадка" позивач зазначив, що ТОВ «Тягінське ХПП» проведено ремонт існуючого газопроводу, який було введено в експлуатацію та прийнято на баланс ТОВ «Тягінське ХПП» 01.07.2010 р., строк корисного використання - 10 років. Вартість вказано об`єкту не збільшувалась після ремонту, що свідчить про відсутність будь-якого поліпшення вказаного об`єкту, які б призводили до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Газопровід проходить по території ТОВ «Тягінське ХПП» та призначений виключно для подачі газу скрапленого до газової зерносушарки. У зв`язку з реконструкцією ТОВ «Тягінське ХПП» та збільшення ємності зберігання зерна на 9 тис. тон підприємство було змушено частину газопроводу, яка знаходилась під майданчиком для будівництва демонтувати та вивести за межи цього майданчика для можливості подальшої експлуатації газової зерносушарки. Вся ця система (газові ємності, газовий трубопровід, газова зерносушарка «БІЖиР») являє собою єдиний комплекс, які виконують покладені на них функції тільки в складі комплексу, а не самостійно. Ремонтні роботи проводились у період з серпня по вересень 2017 року. В результаті їх проведення діаметр труби не збільшувався, кількість та якість надходження газу не поліпшилась, балансова вартість існуючого газопроводу не збільшувалась, строк корисного використання (експлуатації) не переглядався, а лише відновилось нормальне функціонування єдиного комплексу: газові ємності, газовий трубопровід, газова зерносушарка.

При визначенні характеру проведених робіт підприємство правомірно керувалося п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 7 - витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Відповідно до договору про розробку технічної документації № 09/05-17 від 12.10.2017р., укладеного між ТОВ «Тягінське ХПП» та ФОП ОСОБА_1 останній зобов`язується виготовити та передати Замовнику технічний паспорт на об`єкт нерухомості.

Попередній технічний паспорт на комплекс будівель та споруд ТОВ «Тягінське ХПП» (загальною площею 6312,6 м2) був застарілим та потребував оновлення. Вказані дії не пов`язанні з придбанням основних засобів та ніяким чином виготовлення технічного паспорту (оновлення технічної документації) не призводять до збільшення майбутніх економічних вигод.

Щодо виплати винагороди ТОВ «ПМТЗ «АГРО-СОЮЗ» за виконання доручення по Договору № 0-2016-01 від 16.12.2016 р. на 57046 грн. за виконання доручення по придбанню основних засобів (обладнання) для зернового елеватора - круглі зерносховища, позивач зазначив, що на думку контролюючого органу винагорода повинна була бути включена до первісної вартості вказаних основних засобів, що є неправомірним, оскільки якщо контролюючий орган вбачає неправомірні дії платника податку та необхідність віднесення суми винагороди у розмірі 57 046,00 грн. до первісної вартості придбаного обладнання, то Відповідач повинен був врахувати нарахування амортизації у розмірі 4485,00 грн., що зменшує суму оподаткованого прибутку до 52561,00 грн.

Але контролюючим органом не перераховано амортизацію та не зменшено витрати на суму нарахованої амортизації, як того вимагають норми діючого законодавства, як наступний крок при встановленні тих порушень, які на думку контролюючого органу допущено ТОВ «Тягінське ХПП», що в свою чергу свідчить про суб`єктивне тлумачення положень бухгалтерського обліку, недодержання норм діючого законодавства та як наслідок неправомірність висновку контролюючого органу з приводу порушень ТОВ «Тягінське ХПП» податкового законодавства та положень ведення бухгалтерського обліку, з чого вбачається, що розмір грошових вимог, вказаний в податковому повідомленні - рішенні № від 06.05.2019 р. взагалі розраховано не правильно.

2. Щодо ППР № представник позивача зазначила, що висновок контролюючого органу, що ТОВ «Тягінське ХПП» здійснило списання будівельних матеріалів та послуг (будівельних робіт, транспортних послуг) без належним чином оформлених підтверджуючих документів на загальну суму 1 203 233,00 грн. та висновку про неможливість підтвердження виконання будівельних робіт по ремонту проїздів для автотранспорту та використання при цьому матеріалів є безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне.

Між ТОВ «Тягінське ХПП» (Замовник) та СВКФ «ДІПАРІС» (Підрядник) укладено Договір будівельного підряду № Д-2305 від 23.05.2018р., за умовами якого Підрядник зобов`язується провести роботи по капітальному ремонту існуючих асфальтобетонних покриттів автомобільних проїздів із заміною їх окремих ділянок на бетоновані, які знаходяться на внутрішній території ТОВ «Тягінське ХПП», відповідно до узгодженого всіма сторонами договору кошторису, який є невід`ємною частиною Договору. Замовник зобов`язується надати Підрядникові будівельний майданчик та за відсутності зауважень зобов`язується прийняти і оплатити роботи.

Пунктом 1.4. Договору встановлено, що забезпечення матеріалами покладається як на Підрядника так і на Замовника.

Використання матеріалів Замовника при здійсненні ремонтних робіт відбувалось наступним чином. Підрядник в усній формі повідомляв про готовність майданчика до проведення кожного наступного етапу робіт, визначених кошторисом, при проведені яких була домовленість про використання матеріалів Замовника, які він замовляв у інших постачальників (на підставі договорів поставки, видаткових накладних та ін.), які своїми силами та спеціальним транспортом привозили готові до використання замовлені матеріали та вивантажували їх безпосередньо на підготовлений Підрядником майданчик без залучення працівників підрядника, в тому числі і бетонна суміш.

Вказане підтверджується вимогами Договору постачання № 30 від 01.06.2018р. між ТОВ «Тягінське ХПП» та ТОВ «Екоінтелтехнології», за умовами якого Постачальник поставляє та передає у власність Замовника щебінь в асортименті; відсів; пісок будівельний; бетон різних марок, залізобетонні вироби в асортименті, а також надати послуги із перевезення вказаного Товару в разі необхідності, а Замовник зобов`язується оплатити Товар та послуги на умовах, визначених цим договором.

З огляду на вищевказане матеріали були використані при ремонтних роботах, однак Підряднику - СВКФ «ДІПАРІС», під його відповідальність та зберігання не передавались, з огляду на що, відсутні підстави для складання Акту приймання - передачі придбаних матеріалів від Замовника Підряднику.

Крім того, ПП «ТРАНС-ЕКСПРЕС» був одним із постачальників будівельних матеріалів при проведені ремонтних робіт існуючих асфальтобетонних покриттів, які виконувались СВКФ «ДІПАРІС». Вказані матеріали, були придбані по Договору поставки № 29-05 від 29.05.2018р. з їх безпосередньою доставкою та вивантаженням на підготовлений Підрядником будівельний майданчик. Транспортні послуги по доставці вантажу надавались ПП «ТРАНС-ЕКСПРЕС» разом з продажем будівельних матеріалів, які в свою чергу є невід`ємною частиною виконаних СВКФ «ДІПАРІС» ремонтних робіт існуючих асфальтобетонних покриттів.

На підтвердження надання послуг з перевезення вантажу між ПП «ТРАНС- ЕКСПРЕС» та ТОВ «Тягінське ХПП» було укладено Акт № ОУ-0000212 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 03.07.2018р. та Акт № ОУ-0000213 здачі - прийняття робіт (надання послуг) від 11.07.2018р.

З огляду на вищевикладені факти та положення діючого законодавства, при визначенні характеру проведених робіт підприємство правомірно керувалося п.15 Положення № 7, яким вказано, що витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

3. Щодо ППР № представник позивача зазначила, що висновок контролюючого органу про порушення абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 185.1 ст. 185. П. 187.1 ст. 187 ПКУ, в результаті чого, на думку контролюючого органу, ТОВ «Тягінське ХПП» завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму 240 647,00 грн. є безпідставним та необґрунтованим, оскільки є похідним від висновку щодо списання будівельних матеріалів та послуг (будівельних робіт, транспортних послуг) без належним чином оформлених підтверджуючих документів на загальну суму 1 203 233,00 грн.

Відповідачем по справі надано відзив на позовну заяву у якому від заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що висновки викладені в акті перевірки повністю підтверджуються дослідженими первинними документами та обґрунтовуються нормами ПК України.

20.08.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Спірні податкові повідомлення рішення складено на підставі висновків акту документальної, планової перевірки позивача від 05.04.2019 р. №51/21-2214-01/30039765 (далі Акт № 51).

За актом перевірки підставою для збільшення зобов`язань з податку на прибуток та зменшення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток стало зменшення задекларованих витрат позивача за 2017 рік на 190151,0 грн. та за 2018 рік на 1203233,0 грн.

Під час перевірки відповідач встановив, що позивач у 2017 році на підставі договорів від 16.12.2016р. № D-2016-01 та від 30.01.2017р. № D-2017-01 отримав послуги від ТОВ «ПМТЗ «Агро-Союз» з організації придбання та поставки обладнання на загальну суму 57046 грн., факт виконання яких підтверджено актами виконаних робіт, вартість послуг віднесено до складу витрат платника податку.

У вересні 2017 року позивачем до складу витрат було віднесено операції з ПП «Котломонтажналадка-Інвест» по виготовленню проекту перекладення та перекладенню газопроводу ЗВГ на території комплексу позивача на загальну суму 125705,00 грн.

У жовтні 2017 року до складу витрат позивач відніс вартість послуг з розробки документації на об`єкт нерухомості (правовстановлюючі документи, декларації про початок будівельних робіт, технічну документацію на об`єкт і т.д.), отриманих від ФОП ОСОБА_1 загальною вартістю 7450,00 грн.

У 2018 році позивач задокументував придбання робіт з капітального ремонту під`їзних шляхів, які належать та використовуються для потреб підприємства, загальна вартість робіт склала 543367,28 грн., використано матеріалів загальною вартістю 658868,6 грн. Виконавець робіт по ремонту шляхів СВКФ «ДІПАРІС», витрати по ремонту доріг віднесено до складу витрат позивача. На вартість робіт та матеріалів постачальниками нарахований ПДВ у загальній сумі 240646,6 грн. та віднесений до складу податкового кредиту платника податку.

Відповідач посилаючись на пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України та п.5,6,8,14 Положення (стандарту) 7 «Основні засоби», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000р. № 92, п.5,6,8,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318, Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу зобов`язань господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. № 291 вважає, що позивач у 2017 році неправомірно сформував витрати по відносинам з ТОВ «ПМТЗ «Агро-Союз», ПП «Котломонтажналадка-Інвест», ФОП ОСОБА_1 , оскільки ці витрати пов`язані з придбанням основних засобів (обладнання), використання яких дозволить отримати економічну вигоду у майбутніх податкових періодах і тому ці витрати мають бути віднесені до витрат протягом корисного використання цих об`єктів.

Проаналізувавши документи по придбанню робіт та матеріалів у зв`язку з ремонтом доріг у 2018 році відповідач стверджує, що вони мають значні недоліки та не можуть бути свідченням здійснення господарських операцій, а вартість робіт і матеріалів на загальну суму 1203233 грн. неправомірно включена складу витрат 2018 року.

Крім того, відповідач посилаючись на виявлені порушення у документуванні операцій з придбання робіт та матеріалів для ремонту доріг вважає, що позивач порушив вимоги п. 198.5 ст. 198, п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187 ПКУ при віднесені нарахованого ПДВ у сумі 240647 грн. до складу податкового кредиту, наслідком чого стало завищення від`ємного значення з ПДВ за грудень2018 року на 240647,0 грн.

Позивач проти висновків відповідача заперечував, стверджуючи, що проведені у 2017 роботи по ремонту мережі газопостачання не привели до збільшення параметрів використання цього обладнання та збільшення строку його корисного використання і тому це не може бути розцінено як придбання (капітальна реконструкція) основних засобів а є поточними господарськими витратами платника податку. Позивач зазначає, що роботи з перекладання мережі газопроводу пов`язані з будівництвом сушильних підстанцій на території де пролягав цей газопровід.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що відповідач у разі виявлення придбання (спорудження) основних засобів, при розрахунку завищення витрат, мав врахувати право платника податку на нарахування амортизації з вартості такого придбання, яка є частиною витрат цього платника податку.

Позивач вважає неправомірним виключення із складу витрат вартість послуг наданих ФОП ОСОБА_1 . тому що ці послуги пов`язані з наведенням ладу у технічній документації на основні засоби, їх актуалізацією з метою отримання кредитних коштів для потреб господарської діяльності платника податку.

Не погоджується позивач із висновками відповідача, щодо неналежного оформлення документів з придбання робіт та матеріалів списання їх на потреби господарської діяльності ув`язку із ремонтом під`їзних шляхів (доріг) у 2018 році, нібито такий ремонт взагалі не проводився. Позивач стверджує, що виконання ремонтних робіт, придбання матеріалів, передача їх виконавцю робіт передбачалось договорами підряду та поставки.

Позивач, посилаючись на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 рок у справі № 804/15863/15 стверджує, що акт надання послуг із переліком фактично поставлених послуг за напрямами, указаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції, незважаючи на окремі дефекти в оформленні первинних документів.

З цих підстав позивач вважає висновки акту перевірки № 51 протиправними і просить суд скасувати спірні податкові повідомлення рішення.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розглядаючи позиції сторін по даній справі суд виходить із наступного:

За пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно Положення (стандарту) 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. № 73 прибуток - сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати.

Відповідно до п. 6,7,8 Положення (стандарту) 16 "Витрати", - витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Враховуючи приписи Податкового кодексу України та Положень (стандартів) 1,7 та 16 суд вважає, що при формуванні витрат для обчислення прибутку вирішальним є наявність документально підтвердженого зв`язку включених до складу витрат операцій з активами платника податку з отриманням доходу, використаного для обчислення фінансового результату.

Виходячи з документів та пояснень, наданих позивачем, судом встановлено, що у 2017 році ТОВ "ПМТЗ "Агро-Союз" задокументував отримання від позивача винагороди за виконання доручень з придбання обладнання загальною вартістю 57046 грн., а вартість нарахованої винагороди позивачем віднесена до складу витрат.

Вивчення наданих позивачем документів (договорів, актів надання послуг) не дозволяє встановити приналежність отриманих послуг до видів господарської діяльності платника податку та встановити яке саме обладнання було придбане ТОВ "ПМТЗ "Агро-Союз". З цих підстав, суд вважає, що позивач неправомірно включив наслідки цієї операції до складу витрат 2017 року.

На думку суду, до отримання належної деталізації наданої послуги неможливо на вартість цієї послуги збільшити вартість основних засобів позивача та у наступних податкових періодах збільшувати витрати шляхом нарахування амортизації основних засобів (обладнання).

Суд не погоджується з позицією позивача стосовно віднесення вартості робіт з перекладання мережі газопроводу до складу витрат 2017 року у зв`язку з тим, що ці витрати хоча і не впливають на технічні характеристики газопроводу, але є частиною вартості із будівництва інших основних засобів, спорудження яких має принести позивачеві економічні вигоди протягом наступних податкових періодів.

На думку суду, перенесення вартості перепланування (перенесення) мережі газопроводу до складу витрат шляхом нарахування амортизації можливе лише після закінчення спорудження сушильних підстанцій, введенням їх у експлуатацію та початковим отримання економічних вигод у зв`язку з їх використанням.

Не може суд взяти до уваги думку позивача стосовно господарських операцій з ФОП Чикиш В.О. оскільки надані суду документи (договір про розробку технічної документації від 12.10.2017 р. № 09/05-17, акт здачі приймання від 16.11.2017р.) свідчать про придбання робіт щодо внесення змін до технічного паспорту та не дозволяє встановити зв`язок цих витрат з напрямами господарської діяльності платника податку. Посилання позивача на те що актуальність ( відповідність) технічної документації на об`єкти нерухомості забезпечить в майбутньому отримання банківських кредитів не є таким, що впливає на висновки податкового органу та суду.

За таких підстав суд вважає правомірним збільшення позивачеві прибутку за 2017 рік на 190151,0 грн. та обчислення зобов`язання з податку на прибуток за податковим зобов`язанням у сумі 34236 грн. та за штрафними санкціями у сумі 8559 грн. за спірним податковим повідомленням рішенням від 06.05.2019р. № .

З огляду на надані документи та пояснення сторін, суд не погоджується з оцінкою відповідача результатів господарських операцій з придбання матеріалів, послуг та виконання робіт по ремонту під`їзних шляхів (доріг) здійснених СВКФ "ДІПАРІС" протягом 2018 року.

На думку суду надані документи хоча і мають недоліки у їх оформленні, але дозволяють встановити їх зв`язок з господарською діяльність позивача для капітального відновлення (реконструкції) основних засобів - доріг, які пролягають в межах майнового комплексу, який використовується виключно платником податку для потреб власної господарської діяльності.

Таким чином, суд вважає, що позивачем на підставі первинних документів підтверджено використання будівельних матеріалів при виконанні робіт СВКФ "ДІПАРІС" та доведено виконання цих робіт. Суд погоджується з позицією позивача, що відсутність актів передачі будівельних матеріалів від ТОВ "Тягінське хлібоприймальне підприємство" до СВКФ "ДІПАРІС" не є обставиною, що спростовує їх поставку та виконання робіт, оскільки позивач отримав будівельні матеріали по договорам з іншими контрагентами, які і доставляли товар на будівельний майданчик та передавали безпосередньо позивачу.

У той же час, суд вважає, що здійснення витрат на ремонт (реконструкцію ) доріг у сумі 1203233 грн. дозволяє значно подовжити термін експлуатації модернізованих основних засобів (дороги) та приведе до отримання позивачем економічної вигоди протягом тривалого періоду. З цих причин вартість реконструкції доріг має обліковуватись позивачем окремо та включатись до складу витрат частинами, шляхом нарахування амортизації протягом корисного використання цих основних засобів.

Підпунктом 138.3.3 п.138.3ст.138 ПКУ встановлюються мінімально допустимі строки амортизації основних засобів та інших необоротних активів. Для групи, до яких відносяться дороги, ПКУ мінімальний строки корисного використання для обчислення амортизації встановлено -15 років тобто річна сума амортизації визначена у розмірі 1/15 вартості реконструкції дороги, а місячна норма амортизації 1/12 річної суми амортизації.

За наданими документами СВКФ «ДІПАРІС» завершив роботи по реконструкцію доріг 24.07.2018 року тобто початок експлуатації відновлених основних засобів розпочався з серпня 2018 року і у 2018 році тривав 5 місяців. З цих підстав у 2018 році позивач мав нарахувати амортизацію вартості реконструкції доріг і включити цю суму до складу витрат замість включення всієї вартості ремонту до складу витрат 2018 року.

За таких підстав суд вважає, що за наслідками перевірки відповідач за спірним податковим повідомленням рішенням від 06.05.2019р. № мав зменшити від`ємне значення об`єкту оподаткування з урахуванням суми амортизаційних відрахувань, що дає підстави для висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Податковий Кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (ст. 1 ПКУ)

Таким чином, у суду відсутні повноваження здійснювати по податковому повідомленню-рішенню № перерахунок, шляхом зменшення від`ємного значення на суму амортизаційних нарахувань, оскільки це є виключною компетенцією податкових органів та в разі вступу в силу цього рішення суду, не позбавляє права відповідача винести інше рішення з урахуванням висновків суду. Зазначене є причиною скасування податкового повідомлення-рішення повністю.

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За п.198.2. Ст.198 ПКУ датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Надані суду документи дозволяють зробити висновок про приналежність витрат позивача по реконструкції доріг до власної господарської діяльності платника податків, можуть бути свідченням фактичного їх здійснення і тому ПДВ з цих операцій може бути включений до складу податкового кредиту позивача.

З наведених підстав суд вважає неправомірним зменшення від`ємного значення з ПДВ за спірним податковим повідомленням рішенням від 06.05.2019р. № і тому повністю скасовує це ППР.

Судові витрати по справі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тягінське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 06.05.2019 року № , № .

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 06.05.2019 року № .

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, Херсон, пр. Ушакова, 75) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тягінське хлібоприймальне підприємство" (, 74330, Херсонська обл., Бериславський район, с. Тягинка) судовий збір у сумі 17289,00 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 листопада 2019 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 111030100