Справа № 520/8606/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
25 жовтня 2019 р. № 520/8606/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бондар О.В.,

за участю:

представника позивача - Крат Ю.М.

представника відповідачів - Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації - Машталір В.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (вул. Еспланадна, буд. 8/10,м. Київ,01601, ) ,

Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов.,м. Харків,61022, ) , Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, )

Харківської обласної державної адміністрації (61002, м.Харків, вул. Сумська, 64, )

третя особа: Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, буд. 6,м. Харків,61007, )

про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 02.10.2019 р., просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом від 01.04.2019 №2, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією в 1993 році;

- зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення про підтвердження ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 серії А та видачі відповідного посвідчення;

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію на підставі відповідного рішення зазначеної вище Комісії видати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1993 році (категорія 1) серії А синього кольору встановленого зразка із вкладкою;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, З під., 2 поверх, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та поновити виплати пенсії по інвалідності III групи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України Про соціальний захист та статус громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з моменту припинення цих виплат - з 01.07.2019;

- встановити для Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк для надання суду звіту про виконання судового рішення в частині, що стосується кожного з даних суб`єктів владних повноважень, - 30 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

- судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6500, 00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), покласти на Відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при вирішенні питання про заміну посвідчення Департаментом соціального захисту населення ХОДА було вирішено надіслати на розгляд Комісії при Міністерстві соціальної політики особову справу позивача щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає, що відповідач 2 діяв всупереч Постанови № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», оскільки на посвідчення нового зразку посвідчення позивача не замінив, а направив особову справу на перегляд статусу учасника на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає, що протокол засідання Комісії, відповідно якого Комісія дійшла висновків про відсутність підстав підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачу, не містить жодних обґрунтувань, прийнято в порушення встановленої ст. 19 Конституції України та п. 3 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також позивач зазначає, що заміні підлягало лише посвідчення позивача, однак, відповідачем 1 було вирішено позбавити позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у зв`язку з цим всіх пільг, передбачених чинним законодавством для цієї категорії осіб. Позивач зазначає, що Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії у зв`язку з позбавленням статусу «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії» та призупинено виплату пенсії як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії. На думку позивача, Відповідачем 3 допущено порушення права позивача на отримання пенсії як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії.

Від відповідача, Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, надійшов відзив 17.09.2019 р., в якому зазначив, що на підставі представлених документів Комісія відмовила у підтверджені ОСОБА_2 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією в 1993 році, оскільки не підтверджено виконання заявником робіт безпосередньо у зоні відчуження. Після розгляду документи ОСОБА_1 надіслано до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Мінсоцполітики просить відмовити у задоволений позовних вимог позивача в повному обсязі.

Від відповідача, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, надійшов відзив, в якому представник зазначив, що на виконання повноважень, визначених пунктом 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», а саме встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, Комісією при Харківській обласній державній адміністрації здійснено аналіз документів, що містяться у справі ОСОБА_1 . Комісією встановлено, що позивач перебував з 12.05.1987 по 12.06.1987 на виконанні польових та інженерно-геологічних вишукувань по трасі газопроводу, який проходив через селища Пухов, Королівка, Мартиновичі, Бобер Поліського район) Київської області. Згідно з переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 №106 (зі змінами) лише один населений пункт, через які проходив газопровід, відноситься до зони відчуження - це с. Бобер. Крім того, відповідач зазначив, що позивач повинен був у 1993 році (на момент видачі посвідчення) надати, зокрема, посвідчення про відрядження в зону відчуження або довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту). За результатом розгляду документів, що містяться у справі ОСОБА_1 відповідач дійшов висновку про необхідність з`ясування обставин перебування у Поліському районі Київської області та виконання робіт безпосередньо у зоні відчуження, у зв`язку з чим Комісією було прийнято рішення (протокол від 01.03.2019 № 3) направити особову справу ОСОБА_1 на розгляд спірної Комісії, для розв`язання спірного питання визначення статусу ОСОБА_1 . Відповідач вважає, що підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 не вбачається, а оскаржуване рішення спірної Комісії є цілком правомірним. Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації не має повноважень для виконання вимог щодо видачі посвідчення на підставі відповідного рішення Комісії.

Від відповідача, Харківської обласної державної адміністрації надійшов відзив, в якому представник зазначив, що заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що на виконання повноважень, визначених п.11 Порядку №551 (а саме: встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії) Комісією при Харківській обласній державній адміністрації здійснено аналіз документів, що містяться у справі ОСОБА_1 . Відповідач зазначає, що позивач перебував лише в одному населеному пункті (с.Бобер), який відноситься до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Документи, що підтверджують те, що позивач приймав участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, що є необхідною умовою для встановлення (підтвердження) статусу в межах села Бобер, відсутні. Також відповідач зазначив про необхідність надання позивачем у 1993 році (на момент видачі посвідчення), зокрема, посвідчення про відрядження в зону відчуження або довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту). Отже, під час розгляду документів позивача виникло питання необхідності з`ясування обставин перебування у Поліському районі Київської області та виконання робіт безпосередньо у зоні відчуження у період з 12.05.1987 р. по 12.06.1987 р. З урахуванням викладених обставин, відповідач вважає, що Комісією було прийнято обґрунтоване рішення (протокол від 01.03.2019 р. №3) щодо направлення особової справи на розгляд спірної Комісії, для розв`язання спірного питання визначення статусу ОСОБА_1 .

Від відповідача, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надійшов відзив 16.09.2019 р., в якому зазначив, що з 01.07.2019 року позивачу було перераховано розмір пенсії на підставі листа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яким статус «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії» (посвідчення від 14.04.1993 №017697) ОСОБА_1 не підтверджено. З 01.07.2019 року позивач отримує пенсію по інвалідності III групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням викладених обставин просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Від третьої особи - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, 11.09.2019 р. надійшли пояснення, в яких представник зазначив, що на адресу до Управління надійшов лист від Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про результати розгляду особової справи ОСОБА_1 та про рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про відсутність підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На виконання доручення Департаменту Управлінням було надіслано лист ОСОБА_1 , яким Управління повідомило про те, що факт виконання робіт у зоні відчуження йому не підтверджено, у зв`язку з чим посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії» від 14.04.1993 № 017697 підлягає вилученню. На теперішній час посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC 1 категорії» від 14.04.1993 № 017697 до Управління не повернуто.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі. За клопотанням представника позивача справа призначена до розгляду в судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову, відзивів та пояснень, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що позивач з 12 травня по 12 червня 1987 року, працюючи в Кооперативно-державному проектно-вишукувальному інституті «Харківагропроект» старшим інженером, згідно з наказами № 993 від 11.05.1987 та № 1255 від 27.05.1987 в складі групи геодезистів знаходився у відрядженні на виконанні топографо-геодезичних вишукувань для проектування траси газопроводу низького та високого тиску, яка проходила через села Пухів, Бобер, Королівка, Максимовичі та Мартиновичі Поліського району Київської області.

Експертним висновком Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань і інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру від 21.01.1993 було встановлено причинний зв`язок хвороби ОСОБА_1 з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с.45)

Як слідує з довідки №168210 Міжрайонною радіологічною медико-соціальною експертною комісією №2 Обласного центру медико-соціальної експертизи управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації гр. ОСОБА_1 первинно встановлено з 10.03.1993 р. третю групу інвалідності. (а.с.47)

Протоколом №1 від 09.02.1993 засідання обласної спірної комісії по визначенню статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, на підставі розглянутих документів (карти проведення геодезичних дослідних робіт, розрахунків часу їх виконання і довідки інституту, а також Поліського райвиконкому про допуск в зону), а також враховуючи те, що геодезичні роботи проводились безпосередньо в 30 км зоні в с. Бобер, довідку інституту «Харківагропроект» про перебування в зоні відчуження було встановлено такою, що відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1993 р. № 501. (а.с.46)

11.04.1993 р. позивачу було видано Посвідчення громадянина(ки), який(яка) постраждав(ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серія НОМЕР_2 та вкладку до посвідчення № НОМЕР_3 із зазначенням «учасник», дійсні безстроково. Суд зазначає, що на правій сторінці посвідчення проставлено штамп «Перереєстровано» і зроблено запис про дату перереєстрації - 21.07.1997 та скріплено печаткою. (а.с.48)

10.04.1998 згідно з Довідкою серія MCE №315827 Міжрайонною радіологічною медико-соціальною експертною комісією №2 Обласного центру медико-соціальної експертизи управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації гр. ОСОБА_1 безстроково з 01.04.1998 було встановлено третю групу інвалідності з причиною інвалідності - професійне захворювання, викликане аварією на ЧАЕС. (а.с.47)

З матеріалів справи слідує, що за зверненням позивача щодо заміни посвідчення на виконання вимог Постанова №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі - Постанова №501), якою затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та порядок їх заміни.

Особова справа ОСОБА_1 була розглянута Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, та за результатом розгляду документів позивача виникла необхідність з`ясування обставин перебування у Подільському районі Київської області та виконання робіт безпосередньо у зоні відчуження у період з 12.05.1987 р. по 12.06.1987 р. У зв`язку з зазначеними обставинами особову справу позивача направлено на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що діє при Міністерстві соціальної політики України (Відповідач 1). (а.с.130)

За наслідками розгляду особової справи позивача Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, протоколом №2 від 01.04.2019 р. вирішено, що відсутні підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією в 1993 році. Отже, Комісією не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. (а.с.131)

Судом встановлено, що позивач з 26.04.1993 р. отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, у зв`язку з не підтвердженням статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.2019 р. позивачу перераховано пенсію відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, не погоджуючись з діями відповідачів щодо направлення його особової справи до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не підтвердженням факту виконання позивачем робіт у зоні відчуження та припинення виплати пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Щодо статусу позивача та участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.ст.10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 11 липня 2018 р. № 551 визначено процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 11 липня 2018 р. № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Дозволено до 1 січня 2019 р. використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Офіційний вісник України, 1997 р., число 5, с. 71), від 21 серпня 2001 р. № 1105 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 34, ст. 1592).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Посвідчення видаються:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

З матеріалів справи слідує, що позивач з 12 травня по 12 червня 1987 року, працюючи в Кооперативно-державному проектно-вишукувальному інституті «Харківагропроект» старшим інженером, згідно з наказами № 993 від 11.05.1987 та № 1255 від 27.05.1987 в складі групи геодезистів знаходився у відрядженні на виконанні топографо-геодезичних вишукувань для проектування траси газопроводу низького та високого тиску, яка проходила через села Пухів, Бобер, Королівка, Максимовичі та Мартиновичі Поліського району Київської області.

Рішення, що оскаржується, мотивовано не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження. Відповідач посилається на п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 (у редакції, що була чинна станом на 09.02.1993), відповідно до якого учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військовий квиток і довідка командира військової частини про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження;

в) довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначені я м кількості днів і населеного пункту);

г) рішення суду про встановлення факту перебування в зоні відчуження.

Враховуючи наведене, на думку відповідачів, ОСОБА_1 повинен був у 1993 році (на момент видачі посвідчення) надати, зокрема, посвідчення про відрядження в зону відчуження або довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту), у зв`язку з тим, що Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 містить вичерпний перелік документів, які є підставою для видачі посвідчення, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що в особовій справі позивача міститься наступні документи (даний факт не заперечується відповідачами:

- довідка ВАТ «Інститут «Харківгідропроєкт»» від 08.07.1997 № 250 про оплату праці (копія додається). У даній довідці зазначено, що ОСОБА_1 перебував з 12.05.1987 по 12.06.1987 на виконанні польових та інженерно-геологічних вишукувань по трасі газопроводу, який проходив через селища Пухов (не є зоною відчуження), Королівка (не є зоною відчуження), Мартиновичі (не є зоною відчуженя), Бобер (зона відчуження) Поліського району Київської області;

- копія наказу Інституту «Харківгідропроєкт» від 11.05.1987 № 993 про відрядження ОСОБА_1 в Поліський район, Київської області строком на 19 днів з 12.05.1987 по 30.05.1987;

- копія наказу Інституту «Харківгідропроєкт» від 27.05.1987 № 1255 про відрядження ОСОБА_1 в Поліський район, Київської області строком на 17 днів з 27.05.1987 по 12.06.1987 з питань газопостачання сіл Пухов, Бобер, Мартиновичі;

- табель обліку роботи співробітників Інституту «Харківгідропроєкт» в с. Королівка (не відноситься до зони відчуження) за червень, в якому вказано: ОСОБА_1 - працював з 12 по 28 червня;

- табель обліку роботи працівників Інституту «Харківгідропроєкт» відряджених в Поліський район Київської області по газозабезпеченню сіл та проектуванню газопровода високого тиску с. Пухов, Бобер, Королівка, Мартиновичі, за травень 1987 року, в якому вказано: ОСОБА_1 - працював з 01 по 12 травня;

- довідку Інституту «Харківгідропроєкт»» від 14.09.1992 № 484, згідно якої ОСОБА_1 з 12.05.1987 по 12.06.1987 перебував на геологічних роботах по трасах газопроводів високого та низького тиску, що проходять через села: Пухов - Бобер - Королівка - Максимовичі - Мартиновичі Поліського району Київської області;

- карта проведення геодезичних робіт та розрахунки часу їх виконання.

Водночас, згідно із Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", до населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи «Зона відчуження», належить с. Бобер Поліського району, Київської області. Зазначений населений пункт був внесений до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, Постановою від 29 серпня 1994 р. N 600 «Про внесення змін і доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 р. N106».

Враховуючи віднесення с.Бобер до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи лише у 1994 році, довідка про підвищену (кратну) заробітну плату за роботу в зоні відчуження та посвідчення про відрядження в зону відчуження не могли бути видані позивачу у 1993 році.

Разом з тим, факт перебування позивача у відрядженні в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи - с.Бобер, підтверджуються наступними документами, які наявні в матеріалах справи:

- посвідченнями про відрядження Кооперативно-державного проектно-вишукувального інституту «Харківагропроект» №993 від 12.05.1987 та №1255 від 27.05.1987 з відмітками вказаного підприємства про прибуття та вибуття позивача у відрядження у Поліський район (а.с.27, 28);

- авансовими звітами №107 та №176 (зв. бік а.с. 27, 28);

- проїзними документами (білетами) №439940 та 427901 сполучення Харків-Київ та Київ-Харків (а.с.29);

- схемою газопроводу високого тиску Поліського району із схематичним відображенням місця розташування с. Бобер (а.с.30-32);

- нормами часу на виконання топо-геодезичних робіт в районі с.Бобер для схеми газопостачання населених пунктів Поліського р-ну Київської області (а.с.33);

- табелями обліку робочого часу при проведенні робіт в Поліському районі Київської обл. по газозабезпеченню сіл і проектуванню газопроводів високого тиску в с. Вовчків, Пухів, Бобер, Королівка, Максимовичі, Мартиновичі, завіреними по місцю проживання в Поліському районі (а.с.34-37);

- довідкою КДПВІ «Харківагропроект» №511 від 14.10.1992 щодо перебування на геодезичних роботах по трасах газопроводу високого та низького тиску, які проходять через села Пухів - Бобер - Королівка - Максимовичі - Мартиновичі Поліського району Київської області (а.с.38);

- випискою з наказу №44-К від 24.03.1994 Об`єднання «УКРНДІАГРОПРОЕКТ» інститут «Харківагропроект» про виплату ОСОБА_1 допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати відповідно до п. 1 ст. 21 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.40);

- довідкою ВАТ «Інститут «Харківагропроект» про виплату 75% до заробітної плати додатково за період виконання польових та інженерно-геологічних вишукувань по трасі газопроводу, яка проходила через села Пухів, Королівка, Бобер, Максимовичі Поліського р-ну Київської області (а.с.41-43).

Отже, наданими до матеріалів справи доказами підтверджується виконання ОСОБА_1 робіт в зоні, яка згодом була віднесена до зони відчуження, що підтверджує його статус як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка №168210 Міжрайонною радіологічною медико-соціальною експертною комісією №2 Обласного центру медико-соціальної експертизи управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації гр. ОСОБА_1 , якою первинно встановлено з 10.03.1993 р. третю групу інвалідності. 11.04.1993 р. позивачу було видано Посвідчення громадянина(ки), який(яка) постраждав(ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серія НОМЕР_2 та вкладку до посвідчення № НОМЕР_3 із зазначенням «учасник», дійсні безстроково.

Тобто, у 1993 році посвідчення позивачу було видано на підставі встановленого причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Згодом позивачу встановлено інвалідність 3 групи з 01.04.1998 безстроково, що пов`язана з Чорнобильською катастрофою (Довідка серія MCE №315827 Міжрайонною радіологічною медико-соціальною експертною комісією №2 Обласного центру медико-соціальної експертизи управління охорони здоров`я від Харківської обласної державної адміністрації 09.04.1998, з причиною інвалідності - професійне захворювання, викликане аварією на ЧАЕС). (а.с.47)

Вказані докази є самостійною підставою для видачі посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом від 01.04.2019 №2, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією в 1993 році.

Щодо можливості перегляду питання щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 05.10.2018 р. №541 затверджено Положення про Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пунктів 1, 4 зазначеного Положення Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є постійно діючим колегіальним органом, утвореним головою Харківської обласної державної адміністрації з метою додержання законодавства у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Комісія приймає рішення про вилучення посвідчення відповідної категорії в разі встановлення факту його необґрунтованої видачі.

Пунктом 4.3 Положення №541 визначено, що у разі виникнення спірних питань приймає рішення щодо надсилання особових справ громадян на розгляд комісії при Мінсоцполітики та комісій з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження.

Пунктами 13, 14 Порядку №551 встановлено, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів. Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій. Рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Відповідно п.2 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 26.12.2018 № 1945, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Основним завданням Комісії є розв`язання спірних питань щодо визначення (підтвердження) статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Комісія має право:

- отримувати в установленому порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- повертати матеріали особових справ громадян до регіональних комісій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій для доопрацювання у разі виявлення розбіжностей та інших недоліків у документах з метою їх усунення;

- перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Комісія зобов`язана при визначенні (підтвердженні) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551.

Згідно п.3 Розділу ІІІ Порядку №551, рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Пунктами 5, 6 Розділу ІІІ Порядку №551 передбачено, що особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Враховуючи викладене, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право перевіряти правильність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Щодо видачі посвідчення встановленого зразка.
Згідно положень ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку №551 встановлено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Відповідно п.13, 14 Порядку №551, спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів. Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання Харківської обласної державної адміністрації на підставі відповідного рішення Комісії видати ОСОБА_1 посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1993 році (категорія 1) серії А синього кольору встановленого зразка із вкладкою, є передчасними, оскільки зазначеним діям повинне передувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Щодо проведення перерахунку пенсії та її поновлення.
Відповідно до п. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додатково документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Завданням адміністративного судочинства, згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки, на даний час у позивача відсутнє посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає позовна вимога про перерахунок та поновлення виплати пенсії по інвалідності III групи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є передчасною.

Аналогічну позицію закріпив Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові №7 від 20 травня 2013 року, зазначивши, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Отже, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та поновити виплати пенсії по інвалідності III групи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України Про соціальний захист та статус громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з моменту припинення цих виплат - з 01.07.2019.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 381 КАС України встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є правом, а не обов`язком суду та застосовується з урахуванням фактичних обставин справи. В даній справі судом не вбачається необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Щодо судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3, 7 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування відшкодування судових витрат на правничу допомогу надано копії: договору про надання правової допомоги №260719/1 від 26.07.2019 року із адвокатським бюро «Юлії Крат», додаткової угоди №1 від 26.08.2019 року до договору про надання правової допомоги №260719/1 від 26.07.2019 року; акту здачі-приймання наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №260719/1 від 26.07.2019 року; квитанцій АТ «Ощадбанк» про сплату адвокатського гонорару за договором №260719/1 від 26.07.2019 р. в загальній сумі 5000,00 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №260719/1 від 26.07.2019 року позивачу було надано послуги на загальну суму 6500,00 грн., а саме: надання усної консультації 500 грн., формування та надіслання адвокатських запитів 2000 грн., складання позовної заяви 4000 грн. Разом з цим, як слідує з квитанцій АТ «Ощадбанк» про сплату адвокатського гонорару за договором №260719/1 від 26.07.2019 р., позивач сплатив 5000,00 грн.

Враховуючи те, що позивачем сплачено адвокатський гонорар в сумі 5000 грн., а також те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише в частині звернення до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (Міністерства Соціальної політики України), з урахуванням наданих до матеріалів справи доказів, якими підтверджено обставин понесення позивачем вказаних судових витрат, а також з огляду на важливість справи для позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення такої заяви позивача в частині стягнення з відповідача - Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (Міністерства Соціальної політики України, 2500,00 грн.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини перша, друга статті 77 КАС України).

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Суд зазначає, що відповідачем не доведено обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладених обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 242-246, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом від 01.04.2019 №2, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією в 1993 році.

Зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняти рішення щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) і видачі відповідного посвідчення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (Міністерства Соціальної політики України) (вул. Еспланадна, буд. 8/10,м. Київ 601,Центральна Частина Києва, Київ,01601, ) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячці п`ятсот грн.) 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення підписано 04 листопада 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.