Справа № 520/10919/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 листопада 2019 р. № 520/10919/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 173 239,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до облікових даних контролюючого органу відповідач, має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 173239.48 грн. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином (за адресою, визначеною згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак, поштове відправлення не вручено адресату та повернуто на адресу суду, що підтверджується повідомленням пошти.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення ст.124 КАС України, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду, проте правом надання відзиву на позов не скористався.

Враховуючи вищенаведене, та з урахуванням положень ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку, що справа має бути розглянута в порядку письмового провадження.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набула статусу суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця та перебуває на обліку у відповідача як платник податків та зборів (а.с.14-16, 32-33), а отже, в силу положень п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України зобов`язана сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 67 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно п.291.2, 291.3 ст.291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач є платником єдиного податку третьої групи (а.с.15)

За приписами п.54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання, яку зазначає у податковій (митній) декларації, а у випадках, передбачених п.54.3 ст.54 ПК України, обов`язок визначення суми грошових зобов`язань платника податків покладено на контролюючий орган, який згідно зі ст. 58 Податкового кодексу України реалізує такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено , що позивачкою складено та подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік № , якою визначено до сплати суму єдиного податку у розмірі 176034.85 грн. (ряд.14 декларації) -а.с.18.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56, п.57.1 ст.57 ПК України податкове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п. 295.3 ст. 295 Податкового кодексу).

Із долученої до матеріалів справи інтегрованої картки відповідачки встановлено, що самостійно визначена сума податкових зобов`язань у строки, визначені ст. 295 ПК України, позивачкою не сплачена та з урахуванням наявної переплати сума податкового боргу складає 173239.48 грн.

Внаслідок несплати самостійно визначених податкових зобов`язань позивачем з урахуванням положень пп.59.1 ст.59 ПК України сформовано та направлено на адресу відповідачки податкову вимогу від 26.02.2019 № 35265-57 (а.с. 20).

Відповідно до положень ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Матеріалами справи підтверджено, що вимога отримана відповідачем особисто 20.03.2019 (а.с. 21). Доказів оскарження вимоги матеріали справи не містять.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, встановлено, що не сплачені платником податків, у встановлений Податковим кодексом України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.

За приписами п. п. 191.1.22 п. 191 ст. 191 ПК України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи. Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того. п. п. 191.1.34 п. 191.1 ст. 191 ПК України на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою не сплачено самостійно визначене податкове зобов`язання з єдиного податку, яке підлягає стягненню у примусовому порядку.

Доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь Державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Відповідно до ст. ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що по позивачем доведено правомірність вимог про стягнення заборгованості, а отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. З урахуванням такого правила, витрати позивача - суб`єкта владних повноважень, зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) суму податкового боргу в загальному розмірі 173 239 (сто сімдесят три тисячі двісті тридцять дев`ять ) грн. 48 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення. Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.