Справа № 160/10499/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
представників позивача Циба С.В . , Костенко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови, -
Обставини справи: ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Клітченко Оксани Анатоліївни за ВП №60182602, яке відкрито 30.09.2019 року при примусовому виконанні виконавчого напису, що видав приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується із прийнятою 30.09.2019 року постановою про відкриття виконавчого провадження Приватним виконавцем Клітченко О.А. у виконавчому провадженні № 60182602, де стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал», а саме, позивач вважає, що відповідачем не дотримано вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання або перебування. Тобто, відповідач здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з боржник у виконавчому провадженні ВП №60182602, як фізична особа - ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, позивач наголошує, що стягувач може надавати послуги з факторингу, фінансового лізингу, надавати кошти у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту, однак не є банківською установою, тобто ТОВ «Вердикт Капітал» не є фінансовою установою, що займається господарською діяльністю з надання фінансових послуг.
Ухвалою суду від 30.10.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. Також, цією ухвалою витребувано у відповідача - Приватного виконавця Клітченко О.А. належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №60182602, а також письмові докази направлення та отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Клітченко О.А. за ВП №60182602, яке відкрито 30.09.2019 року при примусовому виконанні виконавчого напису, що видав приватний нотаріус Броварського районного НОКО Гамзатова Аліна Анатоліївна.
05.11.2019 року представником позивача було подано письмові пояснення, в яких він зазначає, що у заяві від 30.09.2019 року про примусове виконання виконавчого напису стягував, яким є ТОВ «Вердикт Капітал», за місцезнаходженням у м.Києві, просив відкрити виконавче провадження за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника. Але, жодного майна у м.Києві позивач не має та ніколи не укладав з ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відкриття рахунку, будь-які підтвердження наявності грошових коштів на рахунку відсутні. Наголошує, що третій особі було відомо про відсутність грошових коштів за місцезнаходженням стягувача, враховуючи, що у заяві про примусове виконання міститься прохання про звернення стягнення на заробітну плату, без застосування перевірки майнового стану за місцем проживання боржника, та звернення стягнення на майно боржника.
Ухвалою суду від 05.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2019 року.
У судове засідання з`явився представники позивача, підтримали свою правову позицію, позов просили задовольнити. Також представник позивача надав письмові пояснення.
Відповідач та третя особа до суду не прибули, належним чином повідомлялися про день, час та місце судового розгляду.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження позивач звернувся з даним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Спірні відносини між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.3 ст.26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно із ч.1 ст.24 Закону №1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Частиною 2 ст.24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Отже, вищенаведеними нормами чітко встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи та вчиняє виконавчі дії лише за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
Матеріалами справи підтверджується, що не заперечується відповідачем, місцем проживання боржника, яким є ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 .
Частиною 1 ст.5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч.1 та 2 ст.22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII), про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.
Згідно п.4 ч.2 ст.23 Закону №1403-VIII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Згідно із ч.2 ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Таким чином, за приписами ч.2 ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах, де розташовано її виконавчий округ, тобто, виключно м.Київ.
За приписами ст.ст.179, 190 Цивільного кодексу України, майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Тобто, відповідач, в даному випадку, у відповідності до ч.2 ст.24 Закону №1404-VIII мала підстави для відкриття виконавчого провадження у разі наявності майна боржника, місцем знаходження якого є м.Київ.
Матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що відповідач на час відкриття виконавчого провадження мав відомості про наявність у боржника майна у місті Києві.
Таким чином, наявність самого рахунку, що взагалі заперечується позивачем, за відсутності на ньому коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок, без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки призначений для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.
Отже, тільки матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунки у банку, отже наявність у боржника банківських рахунків не є тотожнім наявному у боржника майна у такому банку.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постанові від 10.09.2018 року по справі №905/3542/15, суд зазначає, що у вказаній справі була надана оцінка подібним правовідносинам накладення арешту, однак при наявності грошових коштів на банківських рахунках, коли в даній справі відповідачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається, що на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця були відомості про наявність у боржника коштів на рахунках у банках, що розташовані у м.Києві.
Отже, у відповідача - приватного виконавця на час відкриття виконавчого провадження №60182602 не було доказів наявності у боржника майна у виконавчому окрузі міста Києва а також наявність майна судом не встановлена, тому з аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.
Крім того, суд зазначає, що фактично виконавче провадження відповідачем відкрито за місцезнаходженням третьої особи - ТОВ "Вердикт Капітал", оскільки зазначена у заяві про відкриття адреса знаходження рахунку боржника є юридичною адресою, за якою зареєстровано і розташовано таке товариство, що суперечить принципу, який закладений у ст.24 Закону №1404-VIII, а саме, що виконавче провадження відкривається за місцем проживання, перебування, знаходження боржника або його майна. Відкриття провадження за місцезнаходженням стягувача в такій ситуації чинним законодавством не передбачено.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна, а позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 241-245, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни від 30.09.2019 року за ВП №60182602 щодо примусового виконання виконавчого напису №4950, виданого 16.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко