Справа № 140/1618/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/8308/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Носа С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року, ухвалене суддею Костюкевич С.Ф. у м. Луцьку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 140/1618/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000449/2 від 02.05.2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.04.2019 року декларант, приватне підприємство «Прайд Сервіс» в інтересах ОСОБА_1 подав відповідачу митну декларацію № UA205090/2019/052953, в якій до митного оформлення заявив товар: легковий автомобіль, марка - Opel, модель - Vivaro, бувший у користуванні, календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2012, тип двигуна - дизельний, об`єм - 1995 см. куб., потужність двигуна - 84 кВт, кузов № НОМЕР_1 , власна маса - 2045 кг., повна маса - 3030 кг., призначення - вантажо-пасажирський, категорія ТЗ-М1, номер двигуна - невизначений, колір - чорний, тип кузова - легковий універсал, кількість місць - 5, колісна формула - 4x2. Вартість автомобіля - 6320 польських злотих.

Разом із вказаною митною декларацією, декларант надав відповідачу такі документи: фактуру від 15.04.2019 року № FM/1/2019/04, підтвердження про оплату від 15.04.2019 року № 1/04/2019, висновок автотоварознавчого дослідження від 19.04.2019 року № 07/04/2019, довідку про транспортні витрати від 22.04.2019 року.

02.05.2019 року митний орган прийняв рішення № UA205110/2019/000449/2, на підставі якого визначив митну вартість транспортного засобу, який ввозив позивач за резервним методом в сумі 6600 євро.

На думку позивача, відповідач протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, визначив митну вартість товару, який ввозився на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним).

Позивач вважає, що відповідач порушив його право на визначення митної вартості транспортного засобу за ціною договору та вважає, що належним способом захисту порушеного права є скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000449/2 від 02.05.2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 02.05.2019 року № UA205110/2019/000449/2.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3842 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Волинська митниця ДФС, подавши апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надав належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що документи, які подані разом з митною декларацією не містять відомостей щодо всіх складових митної вартості товару. Зокрема, відповідач зазначив, що у наданих позивачем документах містяться розбіжності, а саме, в рахунку-фактурі та технічному паспорті на транспортний засіб вказано різні власники транспортного засобу, зокрема, відповідно - Auto Blach Hol та Buijks Jonah. Крім того, відповідач зазначає, що декларантом до митного оформлення імпортованого автомобіля не надано документів, що підтверджують вартість транспортування транспортного засобу до кордону України. У зв`язку з цим відповідач визначив митну вартість товару за резервним методом.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару прийняте в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень, що визначені чинним законодавством України.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом апеляційної інстанції розглянуто справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 придбав вживаний пошкоджений легковий автомобіль марки - Opel, модель - Vivaro, рік випуску - 2012, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у Auto Blach Hol, Marzena Pieszak за ціною 6320 польських злотих.

З метою здійснення митного оформлення товару декларант 22.04.2019 року подав митному органу митну декларацію № UA205090/2019/052953, у якій визначив митну вартість товару за ціною договору у сумі 6320 польських злотих.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідач зазначив, що декларант надав документи, які не містять відомостей щодо всіх складових митної вартості товару. Вказане ставить під сумнів обґрунтованість обраного декларантом методу визначення митної вартості товару.

У зв`язку з тим, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, Волинська митниця ДФС 02.05.2019 року прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000449/2 та винесла Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205110/2019/00449, якою відмовила у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA205090/2019/052953 від 22.04.2019 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000449/2 від 02.05.2019 року за митною декларацією № UA205090/2019/052953 від 22.04.2019 року, відповідач, використавши інформацію за результатами спрацювання системи АСАУР, визначив митну вартість легкового автомобіля марки - Opel, модель - Vivaro, бувший у користуванні, календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2012, тип двигуна - дизельний, об`єм - 1995 см. куб., потужність двигуна - 84 кВт, кузов № НОМЕР_1 , власна маса - 2045 кг., повна маса - 3030 кг., призначення - вантажо-пасажирський, категорія ТЗ-М1, номер двигуна - невизначений, колір - чорний, тип кузова - легковий універсал, кількість місць - 5, колісна формула - 4x2, у розмірі 6600 євро.

02 травня 2019 року, декларант, приватне підприємство «Прайд Сервіс», в інтересах ОСОБА_1 , скориставшись наданим частиною 7 статті 55 МК України правом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу, подав відповідачу митну декларацію № UА205090/2019/055746, на підставі якої відповідач випустив товар, що декларує декларант у вільний обіг.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються, виключно, на його припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважав, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Апеляційний суд зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості щодо митного оформлення транспортного засобу - легковий автомобіль, марка - Opel, модель - Vivaro, бувший у користуванні, календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2012, тип двигуна - дизельний, об`єм - 1995 см. куб., потужність двигуна - 84 кВт, кузов № НОМЕР_1 , власна маса - 2045 кг., повна маса - 3030 кг., призначення - вантажо-пасажирський, категорія ТЗ-М1, номер двигуна - невизначений, колір - чорний, тип кузова - легковий універсал, кількість місць - 5, колісна формула - 4x2, митний орган вказав, що подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості товару, а також містять розбіжності щодо власника транспортного засобу.

На переконання апеляційного суду, орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Митний орган в рішенні про коригування митної вартості зазначив, що у поданих до митного оформлення вказаного вище транспортного засобу документах є розбіжності щодо власника транспортного засобу, а саме у рахунку-фактурі власником транспортного засобу зазначений - Auto Blach Hol, а у технічному паспорті - Buijks Jonah.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані розбіжності не можна вважати обґрунтованими сумнівами, щодо визначення декларантом митної вартості транспортного засобу, оскільки, відповідно до статті 53 МК України, документом, який підтверджує митну вартість товарів, є рахунок-фактура, а не технічний паспорт. Тим більше, дані технічного паспорту на транспортний засіб щодо власника транспортного засобу не визначають числові значення митної вартості.

Водночас, у рішенні про коригування митної вартості товарів, митний орган, зазначивши, що подані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості товару, не вказав, які саме складові митної вартості товару не можливо підтвердити документами, які надав декларант.

При цьому, митний орган надіслав декларанту лист про надання усіх додаткових документів передбачених статтею 54 МК України.

Декларант у відповідь зазначив, що інших документів ніж ті, які подав при митному оформленні товару, надати не може у зв`язку з їх відсутністю.

Водночас, відповідач у відзиві на позовну заяву і в апеляційній скарзі зазначає, що декларант при митному оформленні вказаного вище транспортного засобу не надав документ, який підтверджує вартість транспортних витрат.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана обставина не відображена в рішенні про коригування митної вартості товарів.

Отже, апеляційний суд вважає, що сумніви митного органу щодо заявленої декларантом митної вартості товару, які обґрунтовані з посиланням на відсутність документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, без конкретизації та вказівки, які це документи, не дає митному органу права витребовувати додаткові документи у декларанта, тим більше визначати митну вартість транспортного засобу, відмінну від тієї, яку вказав декларант.

Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000449/2 від 02.05.2019 року є необґрунтованим та прийняте з порушенням статей 53-55 МК України, а тому таке належить скасувати.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року в справі № 140/1618/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повний текст постанови складений 04.11.2019 року