Справа № 826/11855/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Фонду державного майна України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, оформлене протоколом від 25.01.2018 № 101 в частині щодо позбавлення (анулювання) ОСОБА_1 спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 960, виданого 27.12.1997 Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту;

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 15.02.2018 № 212, яким було оцінювача ОСОБА_1 позбавлено (анульовано) спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 960, виданого 27.12.1997 Фондом та Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту, та виключено інформацію з Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України, оформлене протоколом від 25.01.2018 № 101 в частині щодо позбавлення (анулювання) ОСОБА_1 спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 960, виданого 27.12.1997 Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту.

Визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 15.02.2018 № 212, яким оцінювача ОСОБА_1 позбавлено (анульовано) спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 960, виданого 27.12.1997 Фондом та Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту, та виключено інформацію з Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представники апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 27.12.1997 отримала сертифікат № 960 про успішне складення сертифікаційного екзамену за програмою Українського товариства оцінювачів і виявлення достатнього рівня підготовки для самостійного проведення робіт по експертній оцінці майна, майнових і немайнових прав та бізнесу на території України.

На підставі зазначеного сертифіката, ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі оцінювачів, згідно свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 08.02.2002 № 106.

11.10.2017 Фондом державного майна України отримано лист (звернення) Департаменту управління ризиками Національного банку України, в якому повідомлено про те, що при проведенні діагностики комерційних банків, Департаменту надано на верифікацію звіти суб`єктів оціночної діяльності, в яких виявлено недоліки, що суттєво вплинули на вартість майна. У зв`язку з викладеним, Національний банк України, як зацікавлена особа, просить розглянути на Екзаменаційній комісії Фонду звіти з оцінки, виконані суб`єктами оціночної діяльності, серед переліку яких, ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 08.02.2002 № 106), та питання щодо позбавлення кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів та сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності.

До зазначено листа було долучено, зокрема, копію звіту оцінки: Комплекс нежитлових будівель, загальною площею 8371, 4 кв.м, а саме: будівля санпропускника (літ. А) - 387, 4 кв.м, будівля пташника (літ. В) - 1338, 2 кв.м, будівля пташника (літ. Г) - 1258,6 кв.м, будівля пташника (літ. Ж) - 2024,8 кв.м, будівля пташника (літ. З) - 1732,2 кв.м, будівля насосної солярки (літ. К) - 8,4 кв.м, будівля насосної води (літ. Л) - 8,20 кв.м, з артезіанською свердловиною глибиною 100 м, будівля гаражу (літ. М) - 261, 5 кв.м, будівля складу нафтопродуктів (літ. Н) - 16, 2 кв.м, огорожа з металевої сітки - площею 2008,0 кв.м, водонапірна башта висотою 10 м. та асфальтобетоне замощення площею 1750,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 30.03.2017. Виконавець звіту СОД ТОВ «ХОТОЕЙ - АО», оцінювач ОСОБА_1 , ринкова вартість 25200000 грн.

13.11.2017 рецензентом Фонду державного майна України головним спеціалістом Леонтьєвою Альоною Олексіївною складено рецензію на копію Звіту, в якій у загальному висновку рецензентом зазначено про те, що Звіт класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

07.12.2017 Заступником Голови Фонду направлено лист № 10-59-23375 до Члена Екзаменаційної комісії ОСОБА_2 з проханням надати Фонду рецензію копії Звіту.

19.12.2017 рецензентом ОСОБА_2 складено рецензію на копію Звіту, в якій у загальному висновку рецензентом зазначено про те, що Звіт класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Листом Фонду 09.01.2018 № 10-59-393 повідомляється ОСОБА_1 щодо прибуття на засідання Екзаменаційної комісії Фонду 25.01.2018 о 14:00 год., та про необхідність (можливість) надання письмових пояснень щодо Звіту.

Відповідно до відбитку штемпелю працівника ПАТ «Укрпошта» на копії конверту, зазначений лист направлено Фондом на адресу позивача 15.01.2018.

Згідно копії Витягу протоколу від 25.01.2018 № 101, засідання Екзаменаційної комісії Фонду, членами Екзаменаційної комісії Фонду прийнято рішення («за» - 23, «проти» - 0) позбавити (анулювати) ОСОБА_1 спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 960 виданого 27.12.1997 Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту (пункт 1 Рішення 1).

Листом Фонду від 13.02.2019 № 10-59-3140, повідомлено позивача про рішення Екзаменаційної комісії від 25.01.2018.

Надалі, наказом Фонду державного майна України від 15.02.2018 № 212, позбавлено (анульовано) ОСОБА_1 спеціалізації 1.1. «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них» з кваліфікаційного документа оцінювача - сертифіката № 960, виданого 27.12.1997 Фондом державного майна України спільно з Міжнародним центром приватизації, інвестицій і менеджменту.

Вважаючи рішення Екзаменаційної комісії Фонду від 25.01.2018 № 101 та наказ Фонду державного майна України від 15.02.2018 № 212 в частинах, що стосуються ОСОБА_1 , протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з наступного:

- позивача було несвоєчасно повідомлено про дату та час засідання Екзаменаційної комісії Фонду, що порушило права особи та не дало змоги підготувати та надати пояснення по питанню, а також, прибути на засідання;

- направлений Національним банком України лист, який став підставою для підготовки рецензії на Звіт оцінювача, не містив належних та аргументованих підстав для позбавлення кваліфікаційного свідоцтва оцінювача;

- надана копія Звіту про оцінку майна не відповідає вимогам законодавства;

- в матеріалах справи наявний висновок експерта про результати почеркознавчої експертизи, згідно якого підписи від імені ОСОБА_1 , які наявні на Звіті про оцінку майна від 30.03.2017, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, що у сукупності з іншими доказами та матеріалами справи, прийнято до уваги судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III, визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 12 Закону № 2658, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону № 2658, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рішення про позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (його анулювання) приймається Екзаменаційною комісією за письмовим поданням заінтересованих осіб з таких підстав: неодноразове грубе порушення оцінювачем нормативно-правових актів з оцінки майна; рішення суду за фактами непрофесійної оцінки майна, яка проведена оцінювачем; наявність у оцінювача непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного свідоцтва; з`ясування факту порушення оцінювачем обмежень, встановлених статтею 8 цього Закону №2658. (ст. 16 Закону № 2658)

Про прийняте Екзаменаційною комісією рішення про позбавлення кваліфікаційного свідоцтва Фонд державного майна України повідомляє оцінювача письмово в двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Екзаменаційної комісії.

Рішення про позбавлення оцінювача кваліфікаційного свідоцтва може бути оскаржено в судовому порядку.

Рішення Екзаменаційної комісії оформлюються протоколами. Порядок роботи Екзаменаційної комісії встановлюється Фондом державного майна України.

Так, з метою реалізації вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», саме у частині організаційного забезпечення прийняття Екзаменаційною комісією рішень про видачу або позбавлення (анулювання) кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів, розроблено Положення про порядок роботи Екзаменаційної комісії, затверджене наказом Фонду державного майна України від 13.11.2002 № 1997.

Відповідно до абз. 5 п. 3 Розділу І Положення, відповідно до покладених завдань Екзаменаційна комісія: приймає рішення щодо позбавлення (анулювання) кваліфікаційного свідоцтва оцінювача (кваліфікаційного документа оцінювача) за спеціалізацією (ями) відповідного напряму оцінки майна з підстав, визначених законодавством.

Норми ст. 29 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», визначають, що оцінювачі мають право, окрім іншого, бути безпосередньо присутніми на засіданні Екзаменаційної комісії під час розгляду питання щодо позбавлення оцінювача кваліфікаційного свідоцтва; оскаржувати дії посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, рішення Екзаменаційної комісії в судовому порядку.

Так, на реалізацію зазначених вище положень реалізації права оцінювача бути присутнім на засіданні комісії, абзац 3 пункту 5, пункти 6, 7 розділу Положення, передбачають, що у двотижневий строк до дати проведення чергового засідання секретаріат Екзаменаційної комісії готує лист на адресу оцінювача, звернення щодо професійної оціночної діяльності якого розглядається, з вимогою надати письмові пояснення з порушеного питання, а також прибути на засідання Екзаменаційної комісії.

Чергові засідання Екзаменаційної комісії відбуваються не рідше одного разу на три місяці.

У разі неприбуття оцінювача або уповноваженого ним представника на засідання Екзаменаційної комісії питання щодо професійної оціночної діяльності такого оцінювача розглядається з урахуванням наданих ним письмових пояснень без його присутності. При цьому ненадання оцінювачем письмових пояснень не є підставою для непроведення Екзаменаційною комісією розгляду порушеного питання.

Імперативний характер норми щодо повідомлення оцінювача за два тижні свідчить про істотність цієї процедурної гарантії. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлену особу про засідання, але й забезпечити їй реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб її пояснення були прийняті та враховані. З огляду на це, неповідомлення оцінювача про засідання не може вважатися формальним порушенням.

В свою чергу, результатом належного та завчасного повідомлення у такому розумінні, є фактична обізнаність оцінювача про дату, час та місце засідання Екзаменаційної комісії, яка реалізована за такий період, який надає оцінювачу можливість належно підготуватися до розгляду питань, пов`язаних з позбавленням кваліфікаційного свідоцтва, та взяти участь у засіданні.

З наведеного слідує, що проведення розгляду питань, пов`язаних з позбавленням кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, повинно здійснюватись з дотриманням принципу змагальності. Вказане означає, що законодавець прямо надає оцінювачу, відносно якого здійснюється розгляд такого питання, можливість захищати себе та брати участь у процесі прийняття рішення. Оцінювач може реалізувати таке право, зокрема, шляхом участі у засіданні, надання пояснень, подання відповідних доказів.

Аналогічні висновки висвітлені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі № 815/2467/17.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було досліджено, що листом від 09.01.2018 № 10-59-393, відповідач повідомляє ОСОБА_1 щодо прибуття на засідання Екзаменаційної комісії Фонду 25.01.2018 о 14:00 год., та про необхідність (можливість) надання письмових пояснень щодо Звіту.

Згідно інформації про відправлення поштових конвертів «Укрпошта» та копії конверту, зазначений лист відповідача за № 10-59-393 направлено на адресу позивача 15.01.2018 в м. Дніпропетровськ. (а.с. 18 т. 1)

У свою чергу, позивач вказувала на те, що поштове відправлення отримано нею в кінці січня 2018. Так, здійснити відстеження руху поштового відправлення через електронний сервіс «Укрпошта» неможливо, оскільки дані про відправлення зберігаються певний час, після чого - видаляються з системи. Доказів на спростування зазначено, відповідачем не було надано (зокрема, копію зворотного повідомлення про вручення поштової кореспонденції).

Висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки засідання Екзаменаційної комісії Фонду було призначено на 25.01.2018 у м. Києві, в той же час, як тільки 15.01.2018 (згідно квитанції Укрпошти реєстр передано о 17:24:18 (а.с. 71 т. 2) позивачу направлено відповідний лист у м. Дніпро, з огляду на що, суд дійшов висновку про несвоєчасне відправлення повідомлення про засідання Екзаменаційної комісії Фонду на 25.01.2018, колегія суддів вважає цілком обгруунтованим та таким, що заслуговує на увагу, оскільки, так, повідомлення було направлено відповідачем за 10 днів до дати засідання, проте у інше місто, доставка до якого також потребує певного часу, а також для особи. Яка викликається на засідання необхідний час для підготовки пояснень по суті питання та прибуття в інше місто (з міста Дніпро до міста Київ) на засідання комісії, недотримання чого, вплинуло на права позивача щодо захисту своєї позиції та не забезпечило дотримання терміну повідомлення за два тижні до дати проведення засідання.

Посилання апелянта на те, що позивачу направлялись запрошення на засідання комісії та питання по суті засідання засобами електронної пошти, на адресу, зазначену самим позивачем, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки надані стороною відповідача скріншоти (роздруківки з поштового сервісу відправки електронних листів), вказують лише на те, що дані повідомлення бути відправлені, проте не відображають інформацію про доставку/отримання з відповідними звітами зазначених листів (повідомлень). (а.с. 69-77 т. 2)

Щодо посилання апелянта на повідомлення позивача про дату та час засідання комісії, а також можливість надання відповідних пояснень, що вказує на здійснення відповідачем всіх можливих заходів для повідомлення особи, колегія суддів зазначає, що визначення Положенням про порядок роботи Екзаменаційної комісії двотижневого строку повідомлення оцінювача про проведення засідання Екзаменаційної комісії спрямовано на надання йому можливості та достатнього часу для підготовки письмових пояснень з порушеного питання. Положенням не передбачено можливості повідомлення оцінювача про засідання Екзаменаційної комісії в телефонному режимі. В матеріалах справи відсутня відповідна телефонограма, яка б містила відомості про дату, час її передачі, номерів телефону з якого та на який передано телефонограму, відомостей про особу, яка її здійснила.

У частині відповідності листа від 11.10.2017 № 12-0007/69993, направленого відповідачу Національним банком України, стосовно перевірки на відповідність нормативно-правовим актам з оцінки майна вимогам до звернення, встановлених Положенням, колегія суддів зазначає наступне.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було встановлено, що 11.10.2017 Фондом державного майна України отримано лист-звернення Департаменту управління ризиками Національного банку України № 12-0007/69993, згідно змісту якого, при проведенні діагностики комерційних банків, Департаменту надано на верифікацію звіти суб`єктів оціночної діяльності, в яких виявлено недоліки, що суттєво вплинули на вартість майна. У зв`язку з викладеним, Національний банк України, як зацікавлена особа, просить розглянути на Екзаменаційній комісії Фонду звіти з оцінки, виконані суб`єктами оціночної діяльності, серед переліку яких, ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 08.02.2002 № 106), та питання щодо позбавлення кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів та сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності.

Варто звернути увагу на те, що нормами абз. 1, 2 п. 1 розділу IV Положення, в частині умов розгляду питань, пов`язаних з позбавленням/анулюванням кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача, передбачено, у разі отримання Фондом державного майна України письмового звернення (скарги) заінтересованих осіб (заявників).

Так, звернення (скарга) має містити аргументовані підстави для позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача. До звернення (скарги) додаються звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) або належним чином оформлена його копія відповідно до вимог Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 31 жовтня 2011 року № 1585/1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1351/20089, а також одна або декілька рецензій на нього (у разі наявності). До звернення (скарги) можуть додаватися матеріали, які розкривають суть питання, зокрема судові рішення, листування з порушеного питання, інші документи.

Важливо розуміти, що необхідним критерієм певної дії суб`єкта владних повноважень, яка може призвести до негативних наслідків для особи, є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність суті питання та відповідність нормам чинного законодавства.

Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що надісланий лист-звернення не містить належного обгрунтування та аргументації з посиланням на вказівку виявлених Департаментом управління ризиками Національного банку України недоліків у Звіті оцінювача, без дотримання чого, даний лист не може бути підставою для ініціювання процедури позбавлення кваліфікаційного свідоцтва (кваліфікаційного документа) оцінювача.

Крім того, під час перевірки на стадії апеляційного розгляду правильності та відповідності висновків суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, варто врахувати таке.

Відповідно до п. 3.1 Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженого наказом Фонду державного майна України 31.10.2011 № 1585/1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 за № 1351/20089 (із змінами і доповненнями), у випадках, передбачених пунктом 2.1 розділу II цього Положення, до письмового запиту на проведення рецензування додається оригінал звіту про оцінку майна, який має бути прошитий (прошнурований), пронумерований, скріплений підписом суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, що проводив оцінку. Винятки можуть стосуватися лише випадків, передбачених пунктами 3.4 і 3.6 цього розділу.

Згідно з п. 3.2 Порядку, звіт про оцінку майна має відповідати вимогам пункту 56 Національного стандарту № 1 у разі, якщо він складений у повній формі.

Приписами п. 3.4 Порядку, передбачено, що у разі надходження запитів від правоохоронних та контролюючих органів державної влади щодо проведення процедури рецензування звітів про оцінку майна, допускається рецензування копій таких звітів. Текст документа відтворюється повністю. Обсяг копії звіту про оцінку майна має бути однаковим з оригіналом звіту (описова частина, розрахункова частина та всі додатки). У копіях повинні відображатися всі виправлення, зроблені в оригіналі. Копія звіту про оцінку майна має бути виконана якісно: всі аркуші копії звіту про оцінку майна (з додатками до нього у повному обсязі, що містить оригінал звіту), мають бути чіткими. Копія звіту про оцінку майна не може містити у додатках інших документів, окрім тих, що містить оригінал звіту про оцінку майна. Замовники рецензії не можуть доповнювати копію звіту про оцінку майна, що додається до запиту про рецензування, іншими документами. Копія звіту про оцінку майна виготовляється та засвідчується в установленому законодавством порядку.

Надіслана копія звіту про оцінку майна, що не відповідає зазначеним вище вимогам, до розгляду не приймається та повертається заявнику для оформлення її належним чином.

Згідно з п. п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації.

Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Судом першої інстанції було досліджено, що в якості додатків до листа (звернення) Департаменту НБУ від 11.10.2017 № 12-0007/69993 було долучено, зокрема, копію звіту оцінки Комплекс нежитлових будівель, загальною площею 8371, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 30.03.2017. Виконавець звіту СОД ТОВ «ХОТОЕЙ - АО», оцінювач ОСОБА_1 , ринкова вартість 25200000 грн.

Відповідно до п. 3.1 Порядку, саме ОСОБА_1 , як вказаним в звіті оцінювачем, мало бути оформлено Звіт, а саме: прошито (прошнуровано), пронумеровано, скріплено підписом, з якої, суб`єкт, яким подано цей Звіт на рецензування, мало бути виготовлено копію, яку засвідчено у встановленому законодавством порядку, на що й було правильно звернуто увагу судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

На противагу вказаному, всі відмітки на копії Звіту було проставлено провідним фахівцем Відділу оцінки та моніторингу майна ОСОБА_4 , водночас, фахівець відділу якої юридичної особи, із копії Звіту не встановлено. На копії першого аркушу Звіту проставлено відмітку «Згідно з оригіналом», під якою від руки написано « ОСОБА_4 », водночас, ні особистого підпису, ні дати засвідчення копії ОСОБА_4 не зазначено. (а.с. 26 т. 2)

Отже, копію виготовлено із порушеннями норм законодавства, а вказану копію Звіту мало бути повернуто заявнику, на підставі пункту 3.4. Порядку.

В апеляційні й скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою наявність останньої сторінки копії звіту про оцінку майна від 30.03.2017, на якій наявний засвідчувальний напис «всього прошито, пронумкровано та скріплено підписом 19 аркушів провідним фахівцем Відділу оцінки та моніторингу майна ОСОБА_4 . (а.с. 44 (зворот) т. 2)

У той же час, вказана вище остання сторінка копії звіту позивача скріплена відбитком печатки та містить друкований напис, завірений підписом провідного фахівця ОСОБА_4 , що усього прошито та пронумеровано 19 аркушів, проте, не містить обов`язкового реквізиту - дати засвідчення копії. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками окружного суду стосовно того, що копія звіту останнього, яка надійшла до відповідача для проведення процедури рецензування, не відповідала вимогам, зазначеним в пункті 3.4 розділу III Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, тобто, не була засвідченою в установленому законодавством порядку, а отже, не повинна була бути прийнятою до розгляду з наступним поверненням заявнику для оформлення її належним чином.

Судом першої інстанції також ухвалою від 05.12.2018 витребувались докази, на виконання якої, представником відповідача було надано «оригінал» Звіту та підтверджуючі, на думку останнього, документи його отримання у Департаменту управління ризиками Національного банку України, а саме, копію листа Національного банку України від 18.02.2019 № 12-0007/9284 у відповідь на запит Фонду від 28.01.2019 №10-25-1578, копія звернення Національного банку України від 11.10.2017 № 12-0007/69993 та копія акту приймання-передавання оригіналів звітів про оцінку заставленого майна від 19.02.2019.

Варто звернути увагу на те, що відповідно до копії відповіді Національного банку України від 18.02.2019 № 12-0007/9284, надається оригінал Звіту про незалежну оцінку майна - комплексу нежитлових будівель загальною площею 8371, 4 кв.м, який належить ТОВ «Будкапітал-2000» та розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавець звіту - СОД ТОВ «ХОТЕЙ-АО», оцінювач - ОСОБА_1 , Ринкова вартість - 25200000,00 грн. без ПДВ. На 21 арк.

Відповідно до акта приймання-передавання оригіналів звітів про оцінку заставленого майна від 19.02.2019, вказаний оригінал Звіту прийнято зі слів представника відповідача ОСОБА_6 безпосередньо ним, оскільки, у вказаному акті зазначено лише підпис особи яка, його приймала, без зазначення прізвища, ініціалів та посади, а передано ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні доречно зазначив, що акт взагалі не посвідчено жодною печаткою, виготовлено на аркуші паперу, а не на бланку організації, що, враховуючи викладене вище, викликає сумніви щодо повноважень вказаних осіб на передачу та прийняття «оригіналу» Звіту, та взагалі щодо реальності такого Звіту. (а.с. 13-14, 16-18, акт - а.с. 52 т. 2)

Також, відповідно до змісту рецензії Фонду державного майна України від 13.11.2017 та рецензії від 19.12.2017, складену членом Екзаменаційної комісії, встановлено, що обома рецензентами досліджувалась копія Звіту на 19 арк., виконавцем Звіту зазначено оцінювача ОСОБА_1 , в той час, як документи про отримання останнього свідчать, що оригінал Звіту містить 21 арк., а виконавцем цього Звіту вказано ТОВ «ХОТЕЙ-АО», що суперечить копії Звіту, яка міститься у матеріалах справи, яку досліджено рецензентами.

В ході розгляду справи, представником позивача надано суду копію відповіді Національного банку України на адвокатський запит від 29.08.2018 № 12-0097/46815, відповідно до змісту якої на адвокатський запит Пащенка П. М . від 22.08.2018 № 132/08-18, Національним банком України повідомлено, що останнім отримано оригінал Звіту від банку, щодо якого здійснювалося діагностичне обстеження. Після передачі до Фонду державного майна України належним чином завіреної копії з оригіналу звіту про оцінку, оригінал повернуто банку.

Таким чином, колегія суддів, за наслідками апеляційного розгляду даної справи, дійшла до аналогічних висновків що і суд першої інстанції про те, що відповідачем прийнято рішення від 25.01.2018 на підставі рецензій копії Звіту, яка, підлягала поверненню заявнику, у зв`язку з невідповідністю її оформлення нормам законодавства, та, як наслідок, рецензуванню не підлягала, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, не спростовані належним чином відповідачем, щодо не складання та не підписання позивачем, як суб`єктом оціночної діяльності вказаного Звіту, та те, що позивача не було повідомлено у встановлені строки про дату та час засідання Екзаменаційної комісії.

В частині висновків Окружного адміністративного суду м. Києва в межах позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Фонду державного майна України від 15.02.2018 № 212, колегія суддів також вважає обгрунтованими, оскільки такі позовні вимоги є похідними від рішення Екзаменаційної комісії Фонду від 25.01.2018.

В частині посилань на висновок почеркознавчої експертизи від 29.05.2018 № 14636, що складений експертом ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» Фраймович Л.В., колегія суддів вважає, що він не може бути прийнятим до уваги в межах розгляду даного спору, оскільки його не існувало на час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень та не враховувався під час розгляду Екзаменаційною комісією ФДМУ спірного питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32), зокрема у п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу оскаржуваного рішення, а тому, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 01.11.2019.