Справа № 240/10143/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м.Житомир справа № 240/10143/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Вдовенка М.В. ,

представника відповідача - Букати О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позов, в якому просить:

- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не призначення за п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , не зарахування до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на пільгову пенсію за віком та не проведення перерахунку пенсії з часу звернення з заявою про призначення пенсії незаконними;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" :

- на Конотопському заводі поршнів період роботи з 04.08.1983 року по 18.04.1984 року в якості контролера матеріалів і робіт в ливарному виробництві чавунно-ливарного цеху;

- на Київській взуттєвій фабриці період роботи з 01.08.1986 року по 31.03.1987 року в якості аппретурщиці у шкідливому цеху;

- навчання в Конотопському ТУ №6 з 01.09.1982 року по 25.07.1983 року;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії з часу звернення з заявою до відповідача - 09.11.2018 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 09.11.2018 року звернулася до відповідача по питанню призначення пільгової пенсії за віком за періоди роботи, що дають право на призначення пільгової пенсії по Списку №2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Листом від 25.03.2019 року відповідач відмовив через відсутність необхідного пільгового стажу по Списку №2. Вважає дії управління протиправними та такими, що порушують право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

30 вересня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162, частини першої статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Вказує, що за наявними документами підстав для призначення пенсії на момент звернення позивача не має. (а.с.65-67)

17 жовтня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду не спростувало твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Вважає дії управління щодо не зарахування до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на пільгову пенсію, протиправними та просить задовольнити позов (а.с.79-81).

В підготовчому засіданні, призначеному на 17 жовтня 2019 року о 12:00, судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 05 листопада 2019 року об 11:00, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 17 жовтня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 05 листопада 2019 року об 11:00, прибув позивач, представник позивача та представник відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві (а.с. 65-67).

У відповідності до положень частини третьої статті 243 КАС України та зважаючи на складність справи, складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Хорошівського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Житомирській області із заявою щодо призначення пільгової пенсії за віком за періоди, що дають право на призначення пільгової пенсії по Списку №2 відповідно до п. "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та надала усі необхідні документи.

Хорошівське об`єднане управління Пенсійного фонду в Житомирській області листом вих.№1070/03.1 від 25 березня 2019 року повідомило позивачу , що до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії по Списку№2 період роботи з 04.08.1983 року по 10.03.1986 року в якості контролера матеріалів і робіт в ливарному виробництві чавунно-ливарного цеху на Конотопському заводі поршнів зарахувати неможливо, оскільки відсутні відомості про те, що цех №1 є структурним підрозділом ВАТ «Конотопський завод» «Мотордеталь» яке припинило свою діяльність за судовим рішенням у зв`язку з визнанням банкрутом, що не відповідає вимогам п.1Порядку та довідки про заробітну плату за вказаний період та період роботи в якості аппретурщиці у шкідливому цеху на Київській взуттєвій фабриці з 01.08.1986 року по 31.03.1987 року неможливо зарахувати через відсутність необхідних документів. Наголосило на тому, що призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пп.2п.2 ст.114 Закону №1058 можливо провести при досягненні позивачем 57 років, як особі, що має не менше половини стажу, що дає право на призначення пенсії по Списку №2. (а.с.12-13 та зворот) .

Не погоджуючись із наданою відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно п.п. 1 та 2 п.2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за N 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі за текстом Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Згідно з п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" :жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Що стосується зарахування пільгового стажу на Конотопському заводі поршнів за період роботи з 04.08.1983 року по 18.04.1984 року в якості контролера матеріалів і робіт в ливарному виробництві чавунно-ливарного цеху, суд зазначає наступне.

Згідно трудової книжки 04 серпня1983 року ОСОБА_1 прийнята на Конотопський завод поршнів у відділ технічного контролю контролером матеріалів і робіт в ливарному виробництві чавунно-ливарного цеху згідно Наказу №133 від 02 серпня 1983 року.

Згідно архівної довідки Виконавчого комітету Конотопської міської Ради від 25 червня 2019 року №899 встановлено, що в наказах з особового складу Конотопського заводу поршнів за період з 04.08.1983 року по 10.03.1986 року наявні наступні дані про роботу ОСОБА_1 : Согласно приказу №133/к от 02.08.1983 г. ОСОБА_4 - принять на работу в отдел технического контроля контролером материалов и робот в литейном производстве чугунно-литейного цеха №1 4 разряда с повременной оплатой труда с 4 августа 1983 года. По направлению ТУ-6.Основание: заявление с резолюцией начальника ОТК. Согласно приказу №70 от 20.04.1984г. ОСОБА_4 - контролера ОТК чугунно-литейного цеха№1 перевести на облегченный труд в связи с беременностью в бытово-хозяйственный отдел уборщицей служебных помещений с сохранением среднего зароботка по прежней работе с 19 апреля 1984 г. Основание: заявление с резолюцией начальника БХО. Согласно приказу книги уволенных №55 от 28.02.1986г. Уволить ОСОБА_4 - контролера ОТК, с 10.03.1986 года по ст.38 КЗОТ УССР по собственному желанию (в связи с выездом). Довідка надана мовою оригінала. (а.с.29)

Згідно архівної довідки Виконавчого комітету Конотопської міської Ради від 25 червня 2019 року №900 встановлено, що у особових рахунках нарахування заробітної плати працівникам Конотопського заводу поршнів за період з 04.08.1983 року по 10.03.1986 року включно наявні дані про нарахування заробітної плати ОСОБА_5 з серпня 1983 року по березень 1986 року.(а.с.21б).

Відповідно до історичної довідки до документів архівного фонду ВАТ "Конотопський завод "Мотордеталь"" Конотопський завод поршнів утворений на базі колишнього ремонтного заводу у квітні 1959 року згідно Постанови РМ СРСР від 31 жовтня 1958 року №1206 та Постанови РМ УРСР від 13 грудня 1958 року №1768. На 1976 рік в Конотопському заводі поршнів уже введені в дію цеха: енергоремонтний, транспортний, ливарно-механічний, гільзо-поршневий, гільзовий, інструментальний, ремонтно-механічний, ремонтно-будівельна дільниця, чугунок - ливарний корпус, дільниця "Дідесхайм", цех механізації і нестандартного обладнання, компресорна.

Тому посилання відповідача у листі-відмові від 25.03.2019 року на те, що спірний період неможливо зарахувати, оскільки відсутні відомості про те, що цех №1 є структурним підрозділом ВАТ «Конотопський завод» «Мотордеталь» яке припинило свою діяльність за судовим рішенням у зв`язку з визнанням банкрутом, що не відповідає вимогам п.1Порядку та довідки про заробітну плату за вказаний період, суд вважає безпідставними та спростованими наданими документами.

Отже, суд вважає, що позивач подав належним чином оформлені документи, що підтверджують зайнятість на посаді, що відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за списком №2 за період 04.08.1983 року по 18.04.1984 року, тому суд дійшов висновку про необхідність зарахування спірного періоду до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах роботу на Київській взуттєвій фабриці період з 01.08.1986 року по 31.03.1987 року в якості аппретурщиці у шкідливому цеху, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року №1451/11731, при визначенні права на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Так, пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати:

- трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи;

- виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці;

- у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктами 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, позивач:

- у період роботи з 01.08.1986 року по 31.03.1987 року працювала на Київській взуттєвій фабриці, переведена у цех №3 аппретурщицею у шкідливому цеху.

Відповідно до наведених записів у трудовій книжці вбачається, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, адже зазначено лише назву посади, яку обіймав позивач, зокрема у період з 01.08.1986 року по 31.03.1987 року без визначення характеру умов праці і без посилання на пункт, розділ, підрозділ Списку №2, який затверджений постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Відтак необхідною умовою для призначення пільгової пенсії є подання пенсіонером уточнюючої довідки, в якій зокрема, повинна бути наявна інформація про характер роботи, має бути зазначено період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана ця довідка.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року №21-183а13, постанові Верховного Суду від 22 листопада 2018 року №678/10/15-а, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2017 року №К/800/3191/16.

Всупереч вказаних норм, позивачем було подано уточнююча довідка, яка не відповідає вимогам Порядку №637.

Згідно архівної довідки, виданої ТОВ "Підприємство "Київ"" від 13 травня 2017 року №76 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працювала на Київському виробничо-експериментальному взуттєвому об`єднанні "Київ". 17.03.1986р. - прийнята в цех №3 окращицею взуття. (Наказ №116-К від 17.03.1986 року), 01.08.1986р. - цех№3 - апрітурщиця 2 розряду (Наказ №401-К від 01.08.1986р.) 31.03.1987р. - звільнена за власним бажанням ст.38 КЗпП УРСР (Наказ №113-К від 26.03.1987р.).Етапи перейменування підприємства: Київське виробничо-експериментальне взуттєве об`єднання Київ (Наказ МЛП УРСР№269 від 30.09.1975р.) Орендне виробничо-торгове взуттєве підприємство "Київ" (Наказ №79 від 16.03.1993р.) Колективне виробничо-торгове взуттєве підприємство "Київ" (КВТВП"Київ") (Наказ №52 від 16.03.1994р.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" (наказ №1 від 05.03.2007р.).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до листа ТОВ "Підприємства "Київ" вих. №23 від 09 лютого 2018 року посада апрітурщиця не включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим КМУ 24 червня 2016 року №461.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач не надав суду доказів, які підтверджують, що посада аппретурщиця, на якій працював позивач у період з 01.08.1986 року по 31.03.1987 року, відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком №2, тому суд дійшов висновку, що позов у даній частині не підлягає задоволенню.

Щодо зарахування до пільгового стажу за списком №2 періоду навчання в Конотопському ТУ №6 з 01.09.1982 року по 25.07.1983 року, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Із записів трудової книжки позивача судом встановлено, що позивач з 01.09.1982 року по 25.07.1983 року навчалася в Конотопському технічному училищі за професією контролер верстатних і слюсарних робіт, а починаючи з 04.08.1983 року почала на Конотопському заводі поршнів у відділі технічного контроля контролером матеріалів і робіт в ливарному виробництві чавунно-ливарного цеху .

Враховуючи вищевикладене, а також те, що перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем зарахування його на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, суд вважає, що період навчання з 01.09.1982 року по 25.07.1983 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за списком №2.

Водночас, з метою забезпечення судового захисту порушеного права та ефективного механізму його відновлення, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії відповідно до п.б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 09 листопада 2018 року.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, зважаючи на наявність порушеного права та необхідність його судового захисту, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2018 року про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатом якої прийняти рішення з урахуванням висновків суду та встановлених судом обставин справи.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано протиправність відмови Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів роботи з 04 серпня 1983 року по 18 квітня 1984 року та з 01 вересня 1982 року до 25 липня 1983 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича,7, м.Житомир,10003) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на пільгову пенсію за віком та не проведення перерахунку пенсії з часу звернення з заявою про призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи на Конотопському заводі поршнів з 04.08.1983 року по 18.04.1984 року та період навчання у Конотопському ТУ №6 з 01.09.1982 року по 25.07.1983 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 листопада 2018 року про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатом якої прийняти рішення з урахуванням висновків суду та встановлених судом обставин справи.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 07 листопада 2019 року.

Суддя О.Г. Попова