Справа № 420/4126/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4126/19

Категорія: 106030000

Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення та невидачі позивачу трудової книжки у день його звільнення з органів внутрішніх справ;

зобов`язати відповідача поновити порушені права позивача шляхом належного оформлення йому трудової книжки з зазначенням дня його звільнення з органів МВС України, який повинен співпадати з днем видачі йому трудової книжки та шляхом видачі йому трудової книжки.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позовну заяву повернуто позивачеві без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, про порушення судом першої інстанції права позивача на звернення до суду, вказуючи, що місячний строк на звернення із позовом до суду обчислюється з моменту, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а так як позивач не отримував наказу та трудової книжки, то перебіг такого строку не розпочався. При цьому позивач зазначаив, що судом першої інстанції не перевірено чи повернута сума судового збору поданого первісно з бюджету, а позивач має право використовувати первісний документ при повторному зверненні до суду з позовом.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції, виходив з того, що позивач не виконав вимоги суду в установлений судом строк та не надав доказів в порядку усунення виявлених недоліків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного

Відповідно до частин першої-другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення заявнику поданої ним заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) заявник не усунув недоліки заяви у строк, визначений судом.

Суд першої інстанції, ухвалою від 15.07.2019 року залишаючи позов без руху, встановив, що позовна заява не відповідає вимогам

ч. 5 ст. 122 КАС України - позивачем пропущено строк звернення до суду;

ч.3 ст.161 КАС України не надано докази сплати судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому судом першої інстанції також вказано, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції подано клопотання про витребування доказів в порядку ст. 80 КАС України та сплачено судовий збір за її подання, однак ст. 80 КАС України не передбачає оплату судового збору за розгляд клопотання про витребування доказів. Також судом зазначено, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Одеській області є самостійними суб`єктами владних повноважень в розумінні приписів КАС України.

Враховуючи вищевикладені недоліки встановлені судом, позивачу надано строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з моменту отримання ухвали суду, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення, надання до суду інших належних доказів сплати судового збору по справі № 420/4126/19. Також зазначено, що позивачу необхідно визначитись із поданим клопотанням щодо забезпечення судом доказів відповідно до ст. 114 КАС України або їх витребування у порядку ст. 80 КАС України та визначитись із відповідачем у справі та надати до суду відповідні уточнення до позову в цій частині.

У вказаній ухвалі зазначено, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачу необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали суду від 15.07.2019 року отримано позивачем засобами поштового зв`язку 27.07.2019 року.

Отже, з урахуванням викладеного, останнім 10-тим днем для усунення позивачем недоліків позовної заяви було 14.08.2019 року.

Однак, позивачем у встановлений судом строк, не усунуто недоліки позовної заяви та клопотання про продовження строку для усунення недоліків не подавалось, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Доводи апелянта, що ним дотримано строк звернення до суду Суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не оформлення та невидачі позивачу трудової книжки у день його звільнення з органів внутрішніх справ

Відповідно до положень статей 2, 5 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок строку звернення визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи. День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, за приписами ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відтак, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом слід вирішувати з урахуванням положень ч.5 ст.122 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом заступника начальника ОМУ УМВС України в Одеській області № 583 від 17.11.1995 р. з 17 листопада 1995 р. позивач був звільнений у запас Військових Сил України за порушення дисципліни, а з даним позовом звернувся до суду 10 липня 2019 року , тобто з пропуском місячного строку, встановленого ч.5 ст. 122 КАС України.

За таких обставин, позивачу вже у листопаді 1995 року було відомо про не оформлення та не видачу йому трудової книжки в день звільнення, що, на його думку, порушує його права.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з правовою позицією суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк звернення до суду, який встановлений ст.122 КАС України, та наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують факт пропуску строку позивачем та не підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Доводи апелянта, що позивач має право використовувати первісний документ про сплату судового збору при повторному зверненні до суду з позовом є помилковими.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 6 ЗУ « Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

За таких обставин, оскільки докази сплати судового збору у розмірі 770,80 грн., а саме: квитанція № 4386286 від 07.02.2019 року, вже була подана позивачем за подачу адміністративного позову в інших справах, та навіть за наявності повернення такого судового збору з бюджету позивачу, сплата судового збору повинна проводитися за подання позову саме по даній справі на загальних підставах.

Отже, суд першої інстанції правомірно зазначив про невідповідність позовної заяви вимогам ч.3 ст.161 КАС України, щодо ненадання доказів сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також, суд першої інстанції правомірно зазначив про інші недоліки позовної заяви встановленої ухвалою суду про залишення позову без руху.

Отже, позивачем не виконано вимоги ухвали суду, оскільки не надано клопотання про поновлення строку із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення, не надано належні докази сплати судового збору по справі № 420/4126/19 та не усунуто інші недоліки позовної заяви, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 312, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 05 листопада 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова