Справа № 460/354/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10590/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Багрія В.М., Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Романенка Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до З`їзду адвокатів України в особі головуючого Місяця Андрія Петровича та секретаря Якуби Галини Олександрівни, Національної асоціації адвокатів України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування рішень (суддя першої інстанції Костюкевич С.Ф., м. Луцьк, повний текст складено 15 квітня 2019 року ),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та З`їзду адвокатів України в особі головуючого Місяця Андрія Петровича та секретаря Якуби Галини Олександрівни про:

визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо не залишення без розгляду рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення його з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України залишити без розгляду рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

визнання протиправною бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо не залишення без розгляду рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України залишити без розгляду рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про обрання на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

визнання протиправним та скасування рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

визнання протиправним та скасування рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу в частині позовних вимог до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Також, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року, було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про обрання ОСОБА_1 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Рішенням суду від 02 липня 2019 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення з`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про звільнення адвоката ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08 липня 2019 року до суду було подано клопотання представника відповідача Національної асоціації адвокатів України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року, мотивовано тим, що відпала потреба у забезпеченні позовних вимог у зв`язку зі звільненням позивача із посади через закінчення строку його повноважень.

09 липня 2019 року від представника третьої особи Дроздова ОСОБА_3 надійшло аналогічне клопотання про скасування заходів забезпечення позову, мотивовано тим, що відсутня необхідність забезпечення позовних вимог, а збереження таких заходів перешкоджає ОСОБА_2 реалізовувати надані йому повноваження члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року клопотання представника відповідача Національної асоціації адвокатів України та представника третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову були задоволені. Скасовано заходи забезпечення позову про зупинення дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про обрання ОСОБА_4 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, вжитих ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року.

Із такою ухвалою не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, мотивовану порушенням судом норм процесуального законодавства. ОСОБА_1 зазначив, що посилання суду першої інстанції на той факт, що він вже не обіймає посаду члена ВККС України у зв`язку із закінченням строку повноважень не є обставиною, що свідчить про те, що відпала потреба у застосуванні заходів забезпечення позову. У такому разі буде діяти рішення З`їзду адвокатів України про звільнення позивача з посади та призначення іншої особи на вказану посаду. Просив скасувати вказане судове рішення.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України подала заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій вказала про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали. Також просила провести слухання за відсутності представника.

У судовому засіданні позивач зазначив, що суд повинен вирішити питання щодо скасування заходів забезпечення позову разом з вирішенням спору по суті.

Представник відповідачів ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що забезпечення позову в даному випадку суперечить нормам чинного законодавства, оскільки через ці заходи продовжуються трудові відносини поза волею відповідних суб`єктів, що прямо заборонено законом.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави забезпечення позову, а також види забезпечення позову в адміністративному процесі.

Можливі ситуації, коли зволікання з вирішенням адміністративної справи може завдати непоправної шкоди позивачеві. У зв`язку з цим у адміністративному процесуальному законодавстві існує інститут забезпечення позову, що дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, зокрема, якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, а також запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відтак, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. При цьому, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржено. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

При цьому, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII інститут адвокатури є суб`єктом формування складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Згідно зі статтею 94 Закону № 1402-УІП до складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України обираються (призначаються) шістнадцять членів, які є громадянами України, мають повну вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права не менше п`ятнадцяти років.

До Вищої кваліфікаційної комісії суддів України обираються (призначаються):

1) з`їздом суддів України - вісім членів Комісії з числа суддів, які мають стаж роботи на посаді судді щонайменше десять років, або суддів у відставці;

2) з`їздом представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ - два члени Комісії;

3) з`їздом адвокатів України - два члени Комісії;

4) Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини - два члени Комісії з числа осіб, які не є суддями;

5) Головою Державної судової адміністрації України - два члени Комісії з числа осіб, які не є суддями.

Строк повноважень члена ВККС України становить чотири роки з дня обрання (призначення).

З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України до закінчення визначеного законодавством строку повноважень, що спонукало останнього звернутися до суду з позовом про скасування прийнятих З`їздом рішень та з заявою про забезпечення позову.

Також З`їзд адвокатів України обрав до складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на посаду члена Комісії адвоката Дроздова О.М.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову від 19 лютого 2019 року шляхом зупинення дії вищевказаних рішень З`їзду, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що ці заходи вживаються з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача через можливе дострокове виключення зі штату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на виконання рішення З`їзду адвокатів України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 в даній адміністративній справі позовні вимоги щодо скасування рішення З`їзду адвокатів України про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України було задоволено.

При цьому, як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, позивача було відраховано з 2 липня 2019 року зі штату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у зв`язку із закінченням строку, на який його було обрано (призначено).

Як видно з ухвали суду про забезпечення позову, такі заходи були вжиті саме з метою захисту інтересів позивача та недопущення виконання рішення З`їзду адвокатів України про звільнення його з посади до закінчення встановленого законом строку повноважень.

На момент вирішення судом клопотань про скасування заходів забезпечення позову, повноваження позивача як члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України були припинені.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, з якими суд пов`язував необхідність забезпечення позову, а саме перебування позивача на посаді члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, відпали.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. М. Багрій
І. І. Запотічний
Повний текст виготовлено та підписано 5 листопада 2019 року.