Справа № 826/2386/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2019 року

№ 826/2386/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР», (далі також - позивач, ТОВ «ВІА-ТУР») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, Головного управління ДФС у м. Києві), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 №.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 №, яким до ТОВ «ВІА-ТУР» застосовані штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних Товариством 31.12.2015 податкових накладних, всього на загальну суму податку на додану вартість 455 805,74 грн. Позивач стверджує, що вказані податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних лише 29.01.2016 не з вини самого Товариства. А саме пропуск граничного строку реєстрації податкових накладних стався в результаті дій ДФС України та допущеної ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві бездіяльності, протиправність яких встановлено в судовому порядку - під час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/494/16. За наведених мотивів позивач вважає відсутніми у відповідача підстав для притягнення ТОВ «ВІА-ТУР» до фінансової відповідальності, передбаченої ст. 1201 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2018 відкрито провадження у справі №826/2386/18 за вказаним позовом ТОВ «ВІА-ТУР» та дану справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву. Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовував тим, що в ході проведеної камеральної перевірки встановлено, що ряд податкових накладних, виписаних ТОВ «ВІА-ТУР» всього на загальну суму податку на додану вартість 455 805,74 грн., зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо визначеного граничного терміну. У зв`язку з цим до ТОВ «ВІА-ТУР» застосовано штрафні санкції у розмірі 10%, обчисленого із загальної суми податку у таких несвоєчасно зареєстрованих податкових накладних, на підставі п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України, шляхом винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

10.04.2018 судом ухвалено про закриття підготовчого провадження та про призначення даної справи до судового розгляду по суті.

Суд, у судовому засіданні 23.04.2018, на підставі п. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи, заслухавши усні пояснення їх представників, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

12.10.2017 працівником ГУ ДФС у м. Києві відповідно до п. 75.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації ТОВ «ВІА-ТУР» податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що були виписані за період грудень 2015 року. За результатами такої проведеної перевірки складений акт від 12.10.2017 №10209/26-15-07-20/37165133.

У тексті акта від 12.10.2017 зафіксовані порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних ТОВ «ВІА-ТУР», перелік яких наведений у цьому ж акті. За даним переліком, виписані ТОВ «ВІА ТУР» 31.12.2015 податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.01.2016, тобто з пропуском граничного терміну реєстрації на 14 днів.

03.11.2017 ГУ ДФС у м. Києві на підставі цього акта камеральної перевірки та згідно зі ст. 1201 Податкового кодексу України прийняло податкове повідомлення-рішення № (форми «Н»), яким до ТОВ «ВІА-ТУР» застосовані штрафні санкції за затримки в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на термін до 15 і менше календарних днів, всього у розмірі 45 580,57 грн. (що становить 10% від вказаної суми податку на додану вартість, що зазначена у несвоєчасно зареєстрованих податкових накладних).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 10.01.2018 №635/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги, вказане податкове повідомлення-рішення від 03.11.2017 за наслідками перегляду в порядку процедури досудового оскарження, було залишене без змін.

Не погоджуючись із правомірністю податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 № позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За змістом положень п. 201.1 ст. 201 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

При цьому, окремо в п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246), у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з положеннями п. 9 Порядку №1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття (п. 10 цього Порядку).

Таким чином, процедура прийняття податкової накладної полягає у вчиненні податковим органом фактичних дій з розшифрування податкової накладної, перевірки електронного цифрового підпису та визначення відповідності електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, а також реєстрації податкової накладної у день її отримання органом державної податкової служби (у разі відсутності причин для відмови). При цьому, вчиненню органом дій з прийняття або відмови у прийнятті податкової накладної для реєстрації такої в Єдиному реєстрі податкових накладних мають передувати дії платника податку щодо направлення електронної податкової накладної до ДФС.

Відповідальність платника податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлена ст. 1201 ПК України.

Так, п 1201.1 цієї статті Кодексу у редакції, чинній на день прийняття відповідачем оспорюваного податкового повідомлення-рішення, передбачено, що Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Податковими правопорушеннями в розумінні ст. 109 ПК України є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Дослідивши наявні у справі матеріали та пояснення сторін (в т.ч. ті, що були подані позивачем на виконання вимог ухвали суду від 10.10.2019 про витребування доказів) суд встановив, що у справі відсутні документальні докази ініціювання ТОВ «ВІА-ТУР» у період з 31.12.2015 до 15.01.2016 надіслання засобами електронного зв`язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 31.12.2015 за переліком, що наведений в тексті акта камеральної перевірки.

Натомість в текстах свого позову та у письмових поясненнях від 24.10.2019 представник позивача посилався на те, що право ТОВ «ВІА-ТУП» на реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних починаючи з середини серпня 2015 року було протиправно обмежено органами ДФС у зв`язку з виключенням суми податку на додану вартість у розмірі 10 767 546,67 грн. по податковій накладній №1 від 12.06.2015, яка була зареєстрована у системі електронного адміністрування податку на додану вартість 03.07.2015, зі складу суми, на яку Товариство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Дані обставини були встановлені під час розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/494/16 за позовом ТОВ «ВІА-ТУР» до Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2016 у справі №826/494/16, що було залишене без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016, позовні вимоги ТОВ «ВІА-ТУР були задоволені. А саме визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо виключення суми ПДВ податкової накладної №1 від 12.06.2015 у розмірі 10 767 546,67 грн., яку було зареєстровано у системі електронного адміністрування податку на додану вартість 03.07.2015, зі складу суми, на яку ТОВ «ВІА-ТУР» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та бездіяльності ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Київ, що полягає в ненаданні публічної інформації та перешкоджанні відновлення суми ПДВ 10 767 546,67 грн., зареєстрованої 03.07.2015 податкової накладної №1 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у складі показника SНаклОтр суми, на яку ТОВ «ВІА-ТУР» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (S Накл). Зобов`язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «ВІА-ТУР» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на 10 767 546,67 грн. ПДВ податкової накладної №1 від 12.06.2015, зареєстровану продавцем ТОВ «КУСТОС - ІНВЕСТ» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість 03.07.2015, та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

Дослідивши та проаналізувавши зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі №826/494/16 (у матеріалах справи №826/2386/18 наявні паперові копії таких судових рішень), а також інших поданих позивачем 24.10.2019 до канцелярії суду копій документів, суд дійшов висновку, що останні не містять інформації про обставини направлення ТОВ «ВІА-ТУР» до органу ДФС для реєстрації електронних податкових накладних, виписаних 31.12.2015, та про направлення органом ДФС платнику (позивачу) відповідних квитанцій з текстом відмов у прийнятті податкових накладних ТОВ «ВІА-ТУР» з мотиву порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.). Самі сторони у своїх процесуальних документах (позові, відзиві на позов, поясненнях) про існування таких обставин суд не повідомили.

Суд вважає, що виходячи з вимог норм абз. 1 і 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України та Порядку №1246, а також тієї обставини, що відповідно до даних автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» 12.01.2016 (тобто, до моменту спливу граничного терміну реєстрації податкових накладних від 31.12.2015) ТОВ «ВІА-ТУР» подало описаний вище адміністративний позов (вх. №826/494/16) з вимогами до ДФС України та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, та відповідно визнало себе таким, що має право на реєстрацію податкових накладних, - позивач мав з дотриманням 15-денного граничного терміну для реєстрації надіслати до органу ДФС податкові накладні від 31.12.2015 (перелік яких наведено в акті камеральної перевірки) з метою ініціювання розгляду суб`єктом владних повноважень питання про здійснення реєстрації таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, як видно з наявних у справі №826/2386/18 матеріалів, позивач таких дій не вчинив, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не було вжито всіх необхідних та залежних від нього заходів з метою дотримання порядку реєстрації податкових накладних у законодавчо встановлені граничні терміни.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази спростування встановлених в акті камеральної перевірки порушень, а тому не вбачає підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 №.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 139 цього Кодексу).

В даному випадку відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат, оскільки позивачу було відмовлено у задоволенні позову повністю, а документальні докази понесення відповідачами судових витрат у матеріалах справу відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІА-ТУР» (, адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Ігоря Брановицького, 9/11) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок