Справа № 640/2712/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2712/19 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу

Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень від 04 грудня 2018 року №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 04 грудня 2018 року податковим органом було винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

-№ про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та у зв`язку з набранням законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16, яким до позивача на підставі пункту 2 частини 12 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за порушення вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 13587,47 грн.

- № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок на підставі пункту 6 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та у зв`язку з набранням законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 10% таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум - 1358,74 грн.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно пп. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники, зазначені у п.1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 2464-VI Банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом (ч. 11 ст. 9 Закону № 2464).

Разом з цим, положеннями п. 6 ч.11 ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

- за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

Судом встановлено, що спірні рішення прийняті відповідачем на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16, якою апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишено без змін.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі №826/7560/16 задоволено адміністративний позов ПАТ «Айбокс Банк». Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДФС від 31 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій за порушення вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким до ПАТ «Агрокомбанк» застосовано штрафні санкції у розмірі 31 497,82 грн. в частині сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 17 910,35 грн.; визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДФС від 31 грудня 2015 року № про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), яким до ПАТ «Агрокомбанк» застосовано штрафні санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 3 149,78 грн. в частині 1 791,04 грн.

З тексту вказаного рішення вбачається, що позивачем в межах адміністративної справи №826/7560/16 оскаржено рішення ДФС від 31 грудня 2015 року № та № в частині, а саме: рішення від 31 грудня 2015 року № в частині сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 17910,35 грн.; рішення від 31 грудня 2015 року № в частині штрафу 1791,04 грн.

Як свідчать матеріали справи в іншій частині (не оскарженій у судовому порядку) штрафні санкції, нараховані позивачу рішеннями від 31 грудня 2015 року № в у розмірі 13587,47 грн. та № у розмірі 1358,74 грн. були вчасно сплачені позивачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №66177 від 14 січня 2016 року та №66146 від 14 січня 2016 року, а також випискою по особовим рахункам за 14 січня 2016 року.

У відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі апелянт послався на частину шосту статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказані доводи податкового органу є необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження наявності у позивача недоїмки станом на дату сплати 14 січня 2016 року штрафних санкцій, нарахованих рішеннями від 31 грудня 2015 року № та №.

Крім того, колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що позивачем належним чином не виконувались норми ст.9 Закону України №2464, а саме єдиний внесок за залишками переданими Пенсійним фондом України, жовтень 2013 року, серпень 2014 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами.

З огляду на те, що оскаржувані рішення від 04 грудня 2018 року №, № винесені відповідачем відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року №826/7560/16, а суми штрафів, зазначені у спірних рішеннях відповідають сумам, сплаченим позивачем згідно рішень від 31 грудня 2015 року № та №, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при винесенні оскаржуваних рішень порушено вимоги п. 116.2 статті 116 Податкового кодексу України та повторно застосовано до позивача штрафні санкції за одне й те саме правопорушення.

Вказані обставини є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев