Справа № 546/977/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 р.Справа № 546/977/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Лизенко І.В., с. Решетилівка,, повний текст складено 15.07.19 року по справі № 546/977/17

за позовом ОСОБА_1

до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив визнати протиправною відмову Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду Полтавської області №8059/02-24 від 21.09.2017 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; визнати період його роботи трактористом, зайнятість на якій дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 01.01.1985 по 31.12.1985,з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.2000 по 03.02.2000 у колгоспі імені Карла Маркса (пізніше КСП ім. Карла Маркса); зобов`язати відповідача призначити та нарахувати позивачу пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.08.2017.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 09.07.2019р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано пункт 2 рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19 вересня 2017 року №199 щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 01.11.1981 по 31.12.1985; з 01.09.1990 по 30.09.1990; з 01.01.2000 по 03.02.2000. Визнано період роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста колгоспу імені Карла Маркса (Колективного сільськогосподарського підприємства імені Карла Маркса) з 01.11.1981 по 31.12.1985; з 01.09.1990 по 30.09.1990; з 01.01.2000 по 03.02.2000, таким, що дає право на пенсію на пільгових умовах на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відмовлено за необґрунтованістю.

ГУ ПФУ в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції. Подало апеляційну скаргу , вважає , що висновок суду не відповідає обставинам справи, рішення винесено у зв`язку з неправильним встановленням обставин справи . Вказує , що згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників встановленої форми. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у Порядку, затвердженому постановою правління ПФУ від 10.11.2006№18-1. Заявник повинен надати документи, видані архівними установами, зокрема, довідку про заробітну плату. 15.08.2017 позивач звернувся до Комісії із заявою про підтвердження пільгових періодів роботи трактористом з 01.06.1981 по 03.02.2000 в колгоспі ім. Карла Маркса (з 06.01.1993 КСП ім. Карла Маркса). Згідно трудової книжки від 20.08.1981 позивач працював трактористом цього колгоспу у 1981 році (з 01.06.1981) з 1984 по 03.02.2000, щороку виконував мінімум трудової участі, крім 2000 року. Згідно архівної копії сторінки книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників у позивача вказана професія тракторист за 1981, 1986-1999 роки, у 1984-1985 р.р. значиться водієм. За наданими позивачем архівними довідками оплата праці проводилась за періоди: з 01.06.1981 по 31.10.1981, з 01.02.1984 по 31.08.1990, з 01.10.1990 по 31.12.1999. У 1985, 1991-1992, 1995, 1997 значиться професія тракторист. Відомості про наявність в архіві рішення про прийом на роботу трактористом, переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, про надання відпустки без збереження заробітної плати за 1981-1996, 1999-2000 відсутні. Протоколи засідань правління КСП ім. Карла Маркса за 1997-1998 роки вилучені органом досудового розслідування у 2000 році та неповернуті. На підставі аналізу документів Комісія прийняла обґрунтоване рішення від 19.09.2017 №199 про відмову позивачу в підтвердженні роботи, передбаченої п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 01.11.1981 по 31.12.1985, з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.2000 по 03.02.2000, через відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах та роботу на посадах, що не дає право на пільгове пенсійне забезпечення (посада водія не дає права на пенсію на пільгових умовах) . Просить суд апеляційної інстанції рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09.07.2019р. скасувати , прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивач згідно копії паспорту народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 серпня 2017 року, тобто до досягнення 55-річного віку, позивач подав до Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області заяву про підтвердження стажу роботи за формою відповідно до Додатку 1 до п.6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що підтверджується витребуваною у ГУ ПФУ в Полтавській області копією заяви .

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.09.2017 №199 позивачеві підтверджено періоди роботи, передбаченої п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 01.06.1981 по 31.10.1981, з 01.01.1986 по 31.08.1990, з 01.10.1990 по 31.12.1999; відмовлено в підтвердженні періодів такої роботи: з 01.11.1981 по 31.12.1985, з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.2000 по 03.02.2000. Підстава відмови: відсутність даних про заробітну плату; робота а посаді, яка не дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Решетилівський ОУПФ супровідним листом від 21.09.2017 №8059/02-24 направив позивачеві копію рішення Комісії від 19.09.2017 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того , що приймаючи рішення від 19.09.2017 №199 ГУ ПФУ в Полтавській області в особі Комісії взяв до уваги деякі з архівних довідок щодо заробітної плати позивача та помилкового зазначення його посади, хоча відомості у цих довідках суперечили записам у трудовій книжці та іншим наданим позивачем документам. Суд вважає, що співвідповідач формально підійшов до прийняття рішення та не використав інших, передбачених Порядком, засобів встановлення інформації про роботу позивача, зокрема опитування свідків. З метою ефективного поновлення права позивача на пенсійне забезпечення суд першої інстанції вважав необхідним вийти за межі позовних вимог, скасувавши рішення Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.09.2017 №199 в частині відмови позивачу у визнанні періоду роботи, передбаченої п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (пункт 2 рішення) та визнав період роботи позивача з 01.11.1981 по 31.12.1985, з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.2000 по 03.02.2000 на посаді тракториста є такими, що дають право на пенсію на пільгових умовах на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог , суд першої інстанції виходив з відсутності заяви про призначення пенсії та рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у її призначенні, тому позовні вимоги про визнання відмови у призначенні пенсії протиправною є необґрунтованими. З огляду на відсутність підстав вважати, що право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача решетилівський ОУПФ призначити та нарахувати позивачу пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30 серпня 2017 року, оскільки такий обов`язок, відповідно до Порядку № 22-1, виникає лише після подання належної заяви про призначення пенсії та передбачених цим Порядком документів, тобто вказані вимоги є передчасними, так як у відповідача не виник обов`язок щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За визначенням пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі Порядок).

Так відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста (фактично тракториста), безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Відтак, доводи апелянта, що спірний період неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки в трудовій книжці та архівних довідках, позивач значиться трактористом і водієм трактору, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в даному випадку, термін «тракторист-машиніст» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 18-1 Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють Комісії (пункт 14 Порядку № 18-1).

Положеннями пункту 15 Порядку № 18-1 визначено, що Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у рішенні комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.09.2017 № 199 підставою для відмови зазначено: відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; робота на посадах, що не дає право на пільгове пенсійне забезпечення .

Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, необхідність подачі до пенсійних органів довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії виникає згідно з Порядком № 637, зокрема у випадку коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Так , згідно трудової книжки позивача щодо періодів його роботи у колгоспі ім. Карла Маркса (КСП ім. Карла Маркса) (а.с. 8-9) позивач 01.06.1981 прийнятий в члени колгоспу ім. Карла Маркса та 03.02.2000 вибув з членів колгоспу згідно поданої заяви; 01.06.1981 прийнятий в тракторну бригаду на роботу трактористом та 03.02.2000 звільнений з роботи згідно поданої заяви.

Записів щодо переведення позивача на іншу посаду трудова книжка не містить.

Окрім записів у трудовій книжці, робота позивача за вказаний період на посаді тракториста та зайнятість повний робочий день у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що з 1981 по 1986 працював трактористом, а з 1986 по 1992 бригадиром тракторної бригади у колгоспі ім. Карла Маркса. Підтвердив, що позивач увесь цей час працював трактористом у тракторній бригаді та був задіяний у виробництві сільськогосподарської продукції. Він працював повний робочий день, а у сезон понаднормово.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з 1984 по 1989 він був головою правління колгоспу ім. Карла Маркса. Позивач працював у колгоспі трактористом, а не водієм. Був задіяний у виробництві сільськогосподарської продукції. Працював повний робочий день.

Свідок ОСОБА_4 надав пояснення, що з 1977 по 1989 він працював головним інженером у колгоспі ім. Карла Маркса. Позивач прийшов з армії та був прийнятий на роботу трактористом, за ним був закріплений трактор. Водієм ОСОБА_1 не працював. Був задіяний у полі, іноді на фермі. Позивач не зловживав спиртними напоями, тому прогулів, неповного робочого дня, простою у нього не було.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що працював з 1981 по 2003 економістом по нормуванню та оплаті праці колгоспу (пізніше КСП) ім. Карла Маркса. Підтверджує, що позивач весь час роботи у колгоспі займав посаду тракториста. Працював у полі, на фермі повний робочий день. Відпусткою без збереження заробітної плати не користувався, на заробітки не виїжджав. Чому в архівних документах подекуди він значиться водієм, йому невідомо. Однак, зазначає, що раніше до заповнення документів ставились не так суворо. Зазначення посади водія було помилкою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що період роботи позивача з 01.11.1981 по 31.12.1985, з 01.09.1990 по 30.09.1990, з 01.01.2000 по 03.02.2000 на посаді тракториста підлягають зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 27.02.2018 по справі № 681/813/17, від 08.05.2018 по справі № 672/455/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пункт 2 рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19 вересня 2017 року №199 щодо відмови ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 01.11.1981 по 31.12.1985; з 01.09.1990 по 30.09.1990; з 01.01.2000 по 03.02.2000 винесений відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про пенсійне забезпечення", а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність визнання періодів роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста колгоспу імені Карла Маркса (Колективного сільськогосподарського підприємства імені Карла Маркса) з 01.11.1981 по 31.12.1985; з 01.09.1990 по 30.09.1990; з 01.01.2000 по 03.02.2000, такими, що дають право на пенсію на пільгових умовах на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09.07.2019 року по справі № 546/977/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 04.11.2019 року