Справа № 420/5890/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5890/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

представника позивача Попової М.О. (на підставі ордеру),

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Лобанової А.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 від 04.09.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 від 04.09.2019 року;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» судові витрати по справі.

Адміністративний позов мотивовано наступним

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича від 04.09.2019 року відкрито виконавче провадження №59951815 з примусового виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С. Вказана постанова отримана ТОВ «УКРКАВА» через засоби поштового зв`язку 20.09.2019 року.

Позивач зазначає, що виконавче провадження №59951815 з примусового виконання виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року відкрито безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства України, що свідчить про протиправність та незаконність винесеної постанови від 04.09.2019 року, зокрема, посилаючись на те, що виконавче провадження №59951815 відкрито за заявою АТ «Ощадбанк» 04.09.2019 року, тобто вже після закінчення 09.11.2018 року річного строку пред`явлення виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року до виконання.

Також, позивач наголошує на тому, що оскаржувана постанова порушує закріплене ст.41 Конституції України право власності ТОВ «УКРКАВА», оскільки наслідком незаконного та безпідставного відкриття виконавчого провадження №59951815 є незаконне позбавлення ТОВ «УКРКАВА» належного йому майна незаконне звернення стягнення на належний ТОВ «УКРКАВА» предмет іпотеки будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за окремою категорією термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України. Судове засідання по справі призначене на 16 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року, витребувано:

- з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №59951815 з примусового виконання виконавчого напису №2727 виданого 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий Олексієм Сергійовичем;

- у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малий Олексія Сергійовича належним чином засвідчені всі наявні документи, які стали підставою вчинення виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року.

09 вересня 2019 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вхід. №ЕП/2006/19), в якому позивач просив вжити заходи забезпечення позову у справі №420/5890/19 шляхом:

- заборони Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, направлені на звернення стягнення та реалізацію належного товариству з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» нерухомого майна, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. «Б» з навісами літ. «б», « 61» загальною площею 7665,5 кв.м., будівель насосної літ. «В» підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв.м., споруд №1,8 - огорожі, №2,3,9 - ворота, №4 - градирні, №5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, №7 - резервуар для шламу, №10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14А, в межах виконавчого провадження №59951815;

- зупинення стягнення на підставі виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем виконавчого напису №2727 від 09.11.2017 року, примусове виконання якого здійснюється в межах виконавчого провадження №59951815.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовлено.

18 жовтня 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву, який надійшов від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України разом з копіями матеріалів виконавчого провадження №59951815 (вхід. №ЕП/7836/19 від 18.10.2019 року).

18 жовтня 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом задоволено заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про вступ у справу в якості третьої особи (вхід. №37884/19 від 16.10.2019 року) та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк».

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року прийнято рішення:

- повторно направити до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малий Олексія Сергійовича копію ухвали від 09 жовтня 2019 року про витребування доказів;

- направити директору Департаменту державної виконавчої служби України та начальнику відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у м. Києві копії ухвал від 09 жовтня 2019 року та від 18 жовтня 2019 року по справі №420/5890/19 для здійснення контролю за їх виконанням та прийняттям мір реагування;

- зупинити провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 від 04.09.2019 року до отримання доказів витребуваних ухвалою судді від 09 жовтня 2019 року по справі №420/5890/19.

05 листопада 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом поновлено провадження по справі та продовжено розгляд справи зі стадії на якій воно було зупинене.

05 листопада 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №59951815, які надійшли з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вхід. №40551/19 від 01.11.2019 року), письмово викладені пояснення (вхід. №38270/19 від 18.10.2019 року) та додаткові письмові пояснення (вхід. №41198/19 від 05.11.2019 року) АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», а також відповідь на відзив (вхід. №41183/19 від 05.11.2019 року).

Відзив на позов обґрунтовано наступним

Відповідач вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. про відкриття виконавчого провадження №59951815 від 04.09.2019 року потрібно відмовити, зазначаючи при цьому те, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідач посилається на ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, відповідач наголошує на тому, що Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено строки пред`явлення виконавчого документа, в тому числі виконавчого напису, що передбачає трирічний термін пред`явлення до виконання.

За таких підстав державним виконавцем обчислювався строк пред`явлення до виконання виконавчого напису №2727 виданого 09.11.2017 року п/н Київського МНО Малим О.С. до виконання з моменту його вчинення, а саме з 09.11.2017 року.

У якості висновку відповідач зазначає, що строк пред`явлення виконавчого напису до виконання був перерваний пред`явленням його стягувачем до виконання у січні 2018 року, таким чином, строк пред`явлення зазначеного виконавчого напису до виконання обчислюється з дня закінчення виконавчого провадження №55644595, тобто з 07.09.2018 року. Отже, повторно (22.07.2019 року) виконавчий напис було пред`явлено до виконання з дотриманням терміну, встановленого чинним законодавством України для пред`явлення виконавчих написів до виконання, що повністю спростовує доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Відповідь на відзив обґрунтована наступним

ТОВ «УКРКАВА» не погоджується з поясненнями представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву та зазначає, що відповідно до техніки написання Закону України «Про виконавче провадження», слово «Закон» використовується для позначення скорочення Закону України «Про виконавче провадження», а «Закон» - інших законів України. Таким чином, позивач наголошує на тому, що формулювання в тексті Закону України «Про виконавче провадження» «встановлений законом» значить, що встановлений будь-яким іншим Законом України, а ніж Законом України «Про виконавче провадження».

Також позивач вважає, що оскільки виконавче провадження №55644595 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2727 від 09.11.2017 року закінчено, строк повторного пред`явлення його до виконання не може обчислюватись з дня його закінчення.

Письмові та додаткові пояснення АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» обґрунтовані наступним

З доводами, що викладені в позовній заяві ТОВ «УКРКАВА», АТ «Ощадбанк» не погоджується, вважає, що вони є безпідставними, необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та не відповідають дійсним обставинам справи та нормам законодавства України.

Третя особа зазначає, що вперше виконавчий напис було пред`явлено до виконання Банком у січні 2018 року, що підтверджується Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець А.Т. від 25.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55644595. Тобто, пред`явленням виконавчого напису до виконання у січні 2018 року було перервано строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, строк пред`явлення зазначеного виконавчого напису до виконання обчислюється з дня закінчення виконавчого провадження №55644595, тобто з 07.09.2018 року. Отже, повторно (22.07.2019 року) виконавчий напис було пред`явлено Банком до виконання з дотриманням терміну, встановленого чинним законодавством України для пред`явлення виконавчих написів до виконання, що повністю спростовує доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Третя особа посилається на ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» в якій зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а тому будь-яких порушень чинного законодавства України в діях державного виконавця не вбачається, а отже постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем з дотриманням вимог чинного законодавства України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав викладених у позові. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у письмових поясненнях.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та письмові пояснення, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» є юридичною особою (), основним видом діяльності якого є виробництво чаю та кави (10.83), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.12-14).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий Олексієм Сергійовичем 09 листопада 2017 року вчинено виконавчий напис №2727 про стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» (, місцезнаходження: 68000, Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14 А) «Боржник», та переданий ТОВ «УКРКАВА» в іпотеку Стягувачу за Іпотечним договором, посвідченим 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за №7545, зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін №1 від 10.12.2012 року, зареєстрованим за №5513, Договором про внесення змін №2 від 04.03.2014 року, зареєстрованим за №694, договором про внесення змін №3 від 28.08.2014 року, зареєстрованим за №2895, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. «Б» з навісами літ. «б», «б1» загальною площею 7665,5 кв.м., будівель насосної літ. «В» підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв.м., споруд №1, 8 огорожі, №2, 3, 9 ворота, №4 градирні, №5 резервуари для води, №6 артезіанську свердловину, №7 резервуар для шламу, №10 оглядові колодязі, №1 покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14А (т.1 а.с.117).

25 липня 2019 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про примусове виконання рішення (т.1 а.с.94-96).

Розглянувши заяву АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про примусове виконання виконавчого напису №2727 виданого 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С., 04 вересня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 (т.1 а.с.100-102), постанову про арешт майна боржника (т.1 а.с.104-106) та постанову про стягнення виконавчого збору (т.1 а.с.108-110).

Позивач, не погоджуючись з постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича від 04 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №59951815, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст.90 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII від 02 вересня 1993 року (далі Закон №3425-XII), стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»

Згідно ст.91 Закону №3425-XII, виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Положеннями статті ст.90 Закону №3425-XII передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.11 Закону №1404-VIII, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як було встановлено судом, 09 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий Олексієм Сергійовичем вчинено виконавчий напис №2727 про стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА».

25 липня 2019 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про примусове виконання рішення (т.1 а.с.94-96).

До заяви від 25 липня 2019 року заявником було надано:

1. Оригінал виконавчого напису, вчиненого 09.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем на нотаріально-посвідченій копії Іпотечного договору, посвідченого 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. зареєстрованого в реєстрі за №7545 (зі змінами та доповненнями), зареєстрованого в реєстрі за №2727;

2. Постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17 (роздруківка з ЄДРСР).

3. Засвідчена копія довіреності на особу, яка підписала дану заяву.

В подальшому розглянувши заяву АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про примусове виконання виконавчого напису №2727 виданого 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С., 04 вересня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 (т.1 а.с.100-102), постанову про арешт майна боржника (т.1 а.с.104-106) та постанову про стягнення виконавчого збору (т.1 а.с.108-110).

Судом було встановлено, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/17 касаційні скарги Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича та Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 29 березня 2018 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18 липня 2018 року у справі № 916/3006/17, якими було визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича №2727 таким, що не підлягає виконанню, скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису, вчиненого 09 листопада 2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем, таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (т.1 а.с.122-152).

Суд звертає увагу, що Закон України «Про нотаріат» був прийнятий 02.09.1993 року, тоді як Закон України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 року.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що Закон України «Про нотаріат» не є спеціальним законом по відношенню до Закону України «Про виконавче провадження», адже в Законі України «Про виконавче провадження» чітко вказано, що всі інші закони і нормативно-правові акти мають прийматися на підставі цього Закону (2016 року). Це означає що Закон «Про нотаріат» який було прийнято у 1993 році не може застосовуватись якщо він встановлює інший ніж Закон (2016 року) порядок виконання виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, відповідно до п.5. Розділ XIII Закону №1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Навіть якщо б виконавчий документ був виданий до набрання чинності новим Законом України «Про виконавче провадження» (2016 року), то все одно його можна було б пред`явити до виконання, протягом строків встановлених новим Законом.

При цьому, суд через наявність різних строків у різних Законах застосовує принцип розумності законодавця. Це припущення передбачає обрання норми права, яка є більш прогресивною внаслідок її пізнішого прийняття або ж норми, яка спрямована на врахування особливостей певного різновиду суспільних відносин. В основу колізійного принципу lexposterior покладено припущення, що «і той, і інший акт виражає волю одного законодавця, але бажаніше надавати перевагу тій волі законодавця, яка виражена останньою, так як саме вона повинна відповідати духу часу».

Таким чином оскільки саме Законом України «Про виконавче провадження» встановлюється порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до стягнення, та оскільки в Законі України «Про нотаріат» зазначено, що стягнення за виконавчим написом проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку, що відповідачем правомірно, в межах наданих повноважень та в строки передбачені Законом України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815, постанову про арешт майна боржника та постанову про стягнення виконавчого збору.

З приводу твердження представника позивача щодо надання відповідачем не належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження №59951815, а саме у зв`язку з відсутністю помітки «З оригіналом згідно», суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах адміністративної справи №420/5890/19 міститься достатньо належним чином оформлених доказів, в тому числі наданих представником позивача та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», які не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 від 04.09.2019 року задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59951815 від 04.09.2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Суддя С.О. Cтефанов

.