Справа № 140/893/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8048/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Запотічного І.І.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Сахмана П.В.

представника позивача: Мельника С.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 140/893/19 за адміністративним позовом Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2019р. позивач Державне підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» (далі ДП «ЛРЗ «Мотор») звернувся в суд з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.06.2018р.№, № .

Крім того, позивач просив суд, зобов`язати відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані щодо відшкодування ПДВ в розмірі 1528879 грн. за податковою декларацією за лютий 2018 р.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкові повідомлення-рішення від 11.06.2018р.№, № . В решті вимог відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Сахман П.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача Мельник С.І. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2018р. позивач ДП ЛРЗ «Мотор» подав до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за лютий 2018 року із зазначенням у рядку 20.2 суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку, 3841771,00 грн. (додаток 3 до декларації).

23 квітня 2018 року позивач подав уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2018р., де був змінений рядок 20.2 із 3841771,00 грн. на 3677510,00 грн. (том 1 а.с.207-214) (том 1 а.с.215-219).

На підставі наказу від 19.04.2018р. №741 Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП ЛРЗ «Мотор» з питання законності декларування від`ємного значення з ПДВ за лютий 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 17.05.2018р. №69/28-10-48-12/08029701.

Згідно з висновками акта перевірки ДП ЛРЗ «Мотор» встановлено порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.201, п.п. «б» п. 200.4, п. 200.14 ст. 200 ПК України, в результаті чого ДП ЛРЗ «Мотор» безпідставно включено до складу податкового кредиту ПДВ на загальну суму 1924229,71 грн., що призвело до завищення бюджетного відшкодування за лютий 2018 року на 1528879,55 грн.; відмовлено в бюджетному відшкодуванні за лютий 2018 року в сумі 404863,76 грн.; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 342969,92 грн., розрахунок грошового зобов`язання з ПДВ за актом перевірки.

Підтверджено бюджетне відшкодування у сумі 1743767,00 грн. (із заявленого у сумі 3677510,00 грн.). За лютий 2018 року відшкодовано ПДВ у сумі 1743767,00 грн., про що свідчить довідка. (том 1 а.с.53) (том 1 а.с.189). (том 1 а.с.55-151)

За результатами перевірки контролюючий орган зробив висновок про те, що господарські операції, які задекларовані у податковому кредиті перевіряємого періоду між ДП «ЛРЗ» «Мотор» та ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «ЮкасУкраїна», ТзОВ Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Крафттехцентр», Які відображено у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018р. фактично не відбувались, оскільки по даних контрагента наявна негативна інформація, обривається обрив ланцюка.

На підставі акта перевірки контролюючий орган прийняв:

- податкове повідомлення-рішення від 11.06.2018р. № форми В1 про завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2018 року на 1528879,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 50% від суми завищення, що становить 764439,50 грн. (том 1, а.с.168),

- податкове повідомлення-рішення від 11 червня 2018 року № форми В4 про завищення від`ємного значення суми ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 342970,00 грн. (том 1, а.с.168).

В даній справі, податкові повідомлення-рішення, що є предметом спору, підлягають оцінці на відповідність критеріям правомірності рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою КАС України, а предметом доказування у справі, що розглядається, є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій з поставки товару, а як наслідок - обґрунтованість податкового кредиту, від`ємного значення з ПДВ та суми бюджетного відшкодування.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.01.1992р. позивач ДП ЛРЗ «Мотор» зареєстроване як юридична особа; є платником ПДВ, що підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, статутом підприємства, а також витягом з реєстру платників ПДВ (том 1, а.с.30-48).

Дане підприємство є суб`єктом літакобудування, відноситься до літакобудівної промисловості, створене з метою ремонту військової авіаційної техніки за державним замовленням для потреб Міністерства оборони України, зарубіжних замовників, засноване на державній формі власності, включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83, відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2014 року №70-р, а також включено до складу Державного концерну Укроборонпром згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1221.

Відповідно до Статуту, затвердженого наказом Генерального директора ДК Укроборонпром від 14 січня 2017 року №16, підприємство ДП ЛРЗ «Мотор» здійснює капітальний ремонт, реконструкцію, модернізацію та технічне обслуговування авіаційних двигунів (їх вузлів та агрегатів) для військових літаків-бомбардувальників: Су-22, Су-24, Су-27, Су-30, літаків - винищувачів Міг-29.

На виконання статутних завдань у межах видів діяльності позивач уклав ряд договорів щодо поставки матеріалів та запасних частин для ремонту авіаційних двигунів.

Як видно з матеріалів справи позивач ДП ЛРЗ Мотор уклав договори поставки з контрагентом-постачальником ТзОВ «Промелектроніка»: від 22.06.2017р. №390/кт (том 2, а.с.54-60), від 17.10.2017 р. №683/кт (том 1, а.с.248-254) та №684/кт (том 1, а.с.226-232), від 06.12.2017р. №818/кт (том 2, а.с.13-19), від 30.01.2018 р. №53 (том 2, а.с.73-78).

На виконання умов даних договорів ТзОВ «Промелектроніка» поставлено для ДП ЛРЗ Мотор СПТ-88-2,2Л сигналізатор (8 штук); СП-51П свеча (8 штук), АМЧЕС-2 чутливий елемент (3 штуки), АМЧЕС-8 чутливий елемент (2 штуки), АМЧЕС-7 чутливий елемент (11штук), СП-20У свеча (79 штук), СП-54УК свеча (30 штук), 99.12.90.034.865.16 ЗЧ ексцентрик (294 штуки), підшипники 55-32211Р3 (22 штуки), підшипники 6-293306Р1 (22 штуки), підшипники 26-202Б (15 штук), підшипники 5-236203ЕТУ 100/3 (30 штук), ролик 6*10 (450 штук) згідно з актами приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей від 04 грудня 2017 року та від 12 грудня 2017 року (том 1 а.с.238, 241); від 01 та 04 грудня 2017 року (том 2 а.с.5, 9 ); від 30 листопада 2017 року, від 06 жовтня 2017 року, від 03 листопада 2017 року, від 27 грудня 2017 року, від 04 січня 2018 року, від 06 грудня 2017 року (том 2 а.с.25а, 32, 29, 45, 41,36); від 29 листопада 2017 року (том 2 а.с.66); від 29 серпня 2017 року, від 07 вересня 2017 року, від 15 вересня 2017 року, від 24 жовтня 2017 року, від 02 листопада 2017 року, від 30 листопада 2017 року, від 12 грудня 2017 року (том 2 а.с.85, 89, 94, 98, 101, 107, 109).

Транспортування товару підтверджується експрес-накладними ТзОВ Нова Пошта від 04 грудня 2017 року № НОМЕР_1 (том 1 а.с.240), від 12 грудня 2017 року №8108 (том 1 а.с.242); від 01 грудня 2017 року №1796 (том 2 а.с.7), від 04 грудня 2017 року №6064 (том 2 а.с.11); від 30 листопада 2017 року №9379 (том 2 а.с.27), від 04 листопада 2017 року №9693 (том 2 а.с.31), від 07 жовтня 2017 року №9952 (том 2 а.с.34), від 06 грудня 2017 року №4879 (том 2 а.с.37), від 20 грудня 2017 року №7623 (том 2 а.с.40), від 27 грудня 2017 року №1980 (том 2 а.с.47), від 04 січня 2018 року № НОМЕР_2 (том 2 а.с.43); від 29 листопада 2017 року №6528 (том 2 а.с.68); від 29 серпня 2017 року №1787 (том 2 а.с.87), від 07 вересня 2017 року №2825 (том 2 а.с.91), від 16 вересня 2017 року №4471 (том 2 а.с.96), від 25 жовтня 2017 року №6873 (том 2 а.с.99), від 02 листопада 2017 року №2805 (том 2 а.с.103), від 30 листопада 2017 року №9379 (том 2 а.с.105), від 12 грудня 2017 року №8108 (том 2 а.с.110).

Після проходження вхідного контролю запчастини оприбутковані на складі підприємства з відображенням у картках складського обліку матеріалів підприємства №3545/1841 (сигналізатор в кількості 7 штук, оскільки 1 штука не пройшла вхідний контроль на підприємстві та була повернута постачальнику згідно з актом повернення некондиційної продукції від 27 грудня 2017 року №27/12-2 та експрес-накладної від 23 лютого 2018 року №1000; том 1 а.с.245-247); №1852 (том 2 а.с.12); №1119, №3698, №3315, №1855, №1853 (том 2 а.с.48-51, 53); №1457 (ексцентрик в кількості 293 штуки, оскільки 1 штука не пройшла вхідний контроль на підприємстві та була повернута постачальнику згідно з актом повернення некондиційної продукції від 01 лютого 2018 року №01/02-3 та експрес-накладною від 23 лютого 2018 року №1000; том 2 а.с.70-72, том 1 а.с.247); №146, №219, №724, №213, №750 (том 2 а.с.112-116).

Постачальник ТзОВ «Промелектроніка» виписав видаткові накладні від 01 лютого 2018 року №РН-0000148 (том 1, а.с.236), від 01 лютого 2018 року №РН-0000147 (том 2 а.с.3), від 01 лютого 2018 року №РН-0000149 (том 2 а.с.24), від 12 лютого 2018 року №РН-0000293 (том 2 а.с.64), від 12 лютого 2018 року №РН-0000314 (том 2 а.с.83) на загальну суму 7782060,73 грн., у тому числі ПДВ 1297010,12 грн., а також виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01 лютого 2018 року №12 (том 1 а.с.234), від 01 лютого 2018 року №13 (том 2 а.с.1), від 01 лютого 2018 року №39 (том 2 а.с.21), від 12 лютого 2018 року №60 (том 2 а.с.62), від 12 лютого 2018 року №84 (том 2 а.с.80).

Позивач розрахувався за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями від 14 лютого 2018 року №383 (том 2 а.с.25), від 14 лютого 2018 року №384 (том 1 а.с.237), від 14 лютого 2018 року №№385 (том 2 а.с.4), від 21 лютого 2018 року №463 (том 2 а.с.65), від 21 лютого 2018 року №443 (том 2 а.с.84).

На поставлену продукцію постачальник ТзОВ «Промелектроніка» надав сертифікати відповідності від 04 грудня 2017 року №вих.-04/12 (том 1 а.с.239, том 2 а.с.10); від 01 грудня 2017 року №вих.-01/12 (том 2 а.с.6); від 30 листопада 2017 року №вих.-30/11, від 03 листопада 2017 року №вих.-03/11, від 06 жовтня 2017 року №вих.-06/10, від 04 січня 2018 року №вих.0401, від 27 грудня 2017 року №вих.2712 (том 2 а.с.26, 30, 33, 42, 46); від 29 листопада 2017 року №вих.2911 (том 2 а.с.67); від 29 серпня 2017 року №вих.-29/08, від 04 вересня 2017 року №вих.-09/09, від 07 вересня 2017 року №вих.-07/09, від 02 листопада 2017 року №вих.-02/11, від 30 листопада 2017 року №вих.-30/11 (том 2 а.с.86, 95, 90, 102, 108).

29 вересня 2016 року позивач ДП ЛРЗ Мотор (покупець) уклав договір №693 із ТзОВ «Юкас Україна» (продавець), предметом якого є поставка підшипників для ремонту авіадвигунів та їх агрегатів (том 2 а.с.119-123).

На виконання умов вказаного договору ТзОВ «Юкас Україна» поставлено для ДП ЛРЗ Мотор підшипники 76-208РЕТУ100/3 в кількості 7 штук. Поставка товару підтверджується актом приймання-передачі від 11 грудня 2017 року №11/12 (том 2 а.с.132). Факт поставки продукції також підтверджується експрес-накладною перевізника ТзОВ Нова пошта від 11 лютого 2017 року №72026 (том 2,а.с.133). Після проходження вхідного контролю товару згідно з видатковою накладною від 16 лютого 2018 року №14 на загальну суму 91375,20 грн., у тому числі ПДВ 10878,00 грн. (том 2 а.с.130), податковою накладною від 16 лютого 2018 року №2 (том 2 а.с.128) проведено його оприбуткування на складі підприємства (картка складського обліку матеріалів №47 (том 2 а.с.135). Розрахунки за товар проведено згідно з платіжним дорученням від 21 лютого 2018 року №442 (том 2 а.с.132).

В матеріалах справи містяться первинні документи, що підтверджують господарські взаємовідносини ДП ЛРЗ Мотор із ТзОВ «Імпера Груп». Зокрема, між даними підприємствами укладено договір відповідального зберігання майна від 18 листопада 2016 року №793, відповідно до пункту 1.3 якого закупівля зберігачем майна, що пройшло вхідний контроль та визначене кондиційним, здійснюється партіями за окремими договорами.

Позивач ДП ЛРЗ Мотор уклав з ТзОВ «Імпера Груп» договори поставки від 28 грудня 2016 року №895 (том 3 а.с.81-85), від 27 червня 2017 року №414/кт (том 3 а.с.58-63), від 29 листопада 2017 року №803 (том 2 а.с.239-244), від 06 лютого 2018 року №71 (том 3 а.с.17-22), від 20 лютого 2018 року №96 (том 3 а.с.31-37).

На виконання умов зазначених договорів ТзОВ «Імпера Груп» поставлено для ДП ЛРЗ Мотор товар за номенклатурою: ХН78Т (ЄИ 435) лист 1,0 мм - 10,48 кг, ХН62МЮТ (ЄП 708) лист 1,0мм - 49,66 кг, ХН78Т (ЄИ 435) лист 1,0 мм - 49,1 кг, ХН62МЮТ (ЄП 708) лист 1,0мм - 18,5 кг, канат 12Х18Н10Т 2,5 мм Гост 2172-80 500 м, кільце розкатне ХН77ЮРУ-ВД ф427*398*120 ТУ 14-1-684-73 (2 штуки), кільце розкатне ХН77ЮРУ-ВД 386*358*120 ТУ 14-1-684-73 (3 штуки), кільце розкатне ХН50ВМТЮБ-ВИ 450*390 НОМЕР_3 95 (2 штуки), підшипники 76-100704Р (56 штук), підшипники 35-7000105БТ2 (2 штуки), підшипники 5-236203Е (3 штуки), підшипники 75-1000822БТ2 (2 штуки) згідно з видатковими накладними від 05 грудня 2017 року №Б3046 та від 26 лютого 2018 року №Б551 (том 2 а.с.248, том 3 а.с.2); від 06 лютого 2018 року №Б294 (том 3 а.с.26); від 23 лютого 2018 року №Б532, №Б533 та №Б534 (том 3 а.с.48, 44, 40), актів приймання-передачі від 17 листопада 2017 року №43, від 15 грудня 2017 року №44 та від 29 грудня 2017 року №45 (том 3 а.с.71, 74, 76); від 16 січня 2018 року №46 (том 3 а.с.93).

Транспортування товарно-матеріальних цінностей підтверджується експрес-накладними перевізника ТзОВ Нова пошта від 06 грудня 2017 року №8788, від 08 лютого 2018 року №3163, від 17 листопада 2017 року №0486, від 15 грудня 2017 року №9464, від 29 грудня 2017 року №2690, від 16 січня 2018 року № НОМЕР_4 (том 3 а.с.15, 30, 70, 72, 75, 92) та товарно-транспортними накладними перевізника ТзОВ ТК САТ від 23 лютого 2018 року №005004755 та №005004755 (том 3 а.с.16,57).

Після проходження вхідного контролю товарно-матеріальні цінності оприбутковані на складі підприємства та відображені у картках складського обліку матеріалів підприємства №172, №1859, №636, №1963, №1964, №1962, №748, №271, №213, №347 (том 3 а.с.12, 11, 28, 50-52, 78-80, 95).

Постачальник ТзОВ «Імпера Груп» виписав та зареєстровав у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 05 грудня 2017 року №69, від 26 лютого 2018 року №356, від 06 лютого 2018 року №63, від 23 лютого 2018 року №318, №319 №320, від 15 січня 2018 року №113, від 26 січня 2018 року №290 на загальну суму 2299611,76 грн., в тому числі ПДВ 383268,62 грн. (а з урахуванням розрахунку коригування податкової накладної на -40298,70 грн. у зв`язку із поверненням товару, ПДВ становить 342969,92 грн.). Постачальник виписав також видаткові накладні від 15 січня 2018 року №Б83 та від 26 січня 2018 року №Б244 (, том 2 а.с.246, 250, том 3 а.с.24, 38, 42, 46, 66, 88, 68, 90).

Розрахунки за товар проведено позивачем у безготівковій формі згідно з платіжними дорученнями від 07 лютого 2018 року №299, від 07 травня 2018 року №1246 (том 2 а.с.249, том 3 а.с.3), від 19 березня 2018 року №688 (том 3 а.с.27), від 21 березня 2018 року №752, №753, №754 (том 3 а.с.41, 49, 45), від 16 лютого 2018 року №387, від 16 лютого 2018 року №399 (том 3 а.с.69, 91).

На товар наявні сертифікат якості від 05 грудня 2017 року №117, від 06 лютого 2018 року №14240, виписки із сертифікатів якості від 05 грудня 2017 року, від 23 лютого 2018 року №28/02-18 та №29/02-18, документ про якість від 23 лютого 2018 року №103358 (том 3 а.с.14, 29, 53-56).

05 липня 2016 року між позивачем ДП ЛРЗ Мотор (зберігач) та ТзОВ Науково-виробнича компанія «ВК Система» (поклажодавець) укладено договір відповідального зберігання майна від №565/1, за умовами якого закупівля зберігачем майна, що пройшов вхідний контроль та визнаний кондиційним, здійснюється партіями за окремими договорами.

Позивач ДП ЛРЗ Мотор уклав з ТзОВ Науково-виробнича компанія ВК «Система» договори купівлі-продажу: від 07 листопада 2016 року №752 (том 2 а.с.138-140, 141-144), від 27 червня 2017 року №413/кт (том 2 а.с.160-165).

Виконуючи умови договору договори, ТзОВ Науково-виробнича компанія ВК «Система» поставлено для ДП ЛРЗ Мотор підшипники згідно з актами прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 21 вересня 2017 року №53 та №54, від 27 вересня 2017 року №55 та №56, від 14 листопада 2017 року №69, від 15 листопада 2017 року №71, від 16 листопада 2017 року №70, від 20 листопада 2017 року №73, від 21 листопада 2017 року №74, від 24 листопада 2017 року №76, від 28 листопада 2017 року №77 та №78, від 05 грудня 2017 року №80, від 21 грудня 2017 року №82, , видатковими накладними від 19 січня 2018 року №РН-005, від 22 січня 2018 року №РН-007 (том 2 а.с.189-190, 185, 154, 156, 193, 209, 212, 215, 206, 199-200, 196, 180, 173, 178).

Транспортування товарно-матеріальних цінностей підтверджується експрес-накладними перевізника ТзОВ Нова Пошта від 27 вересня 2017 року №6141 та від 14 листопада 2017 року №2621, а також від 21 вересня 2017 року №8831, від 27 вересня 2017 року №6141, від 15 листопада 2017 року №9440, від 16 листопада 2017 року №1009, від 20 листопада 2017 року №7595, від 21 листопада 2017 року №4429, від 24 листопада 2017 року №0955, від 28 листопада 2017 року №4291, від 21 грудня 2017 року №0461 та №6532, від 05 грудня 2017 року № НОМЕР_5 (том 2 а.с.186, 155, 191, 153, 194, 210, 213, 216, 207, 201, 183, 181, 197).

Після проходження вхідного контролю товарно-матеріальні цінності оприбутковані на складі підприємства та відображені у картках складського обліку матеріалів підприємства №73, №236, №45, №417, №2258/356, №215/2275, №245, №159, №193, №96, №194, №141, №19, №2270, №7, №222, №227 (том 2 а.с.158-159, 218-233).

Постачальником ТзОВ Науково-виробнича компанія «ВК Система» виписані та належним чином зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 18 січня 2018 року №4, від 19 січня 2018 року №5 та від 22 січня 2018 року №7 на загальну суму 976216,80 грн., у тому числі ПДВ 162702,80 грн. За даний товар позивач розрахувався у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення від 16 лютого 2018 року №390, №391 та №400 (том 2 а.с.149, 170, 175, 153, 174, 179).

06 лютого 2018 року між ДП ЛРЗ Мотор (покупець) та ТзОВ «Крафттехцентр» (постачальник) укладено договір поставки №69 (том 3 а.с.101-106). На виконання умов вказаного договору, ТзОВ «Крафттехцентр» поставлено на ДП ЛРЗ Мотор комплектуючі (156 штук) згідно з видатковою накладною від 06 лютого 2018 року №К-75 на загальну суму 95591,54 грн., у числі ПДВ 15931,92 грн. (том 3 а.с.112), податковою накладною від 06 лютого 2018 року №16 (том 3 а.с.109). Факт транспортування товару підтверджується експрес-накладною ТзОВ Нова пошта від 06 лютого 2018 року №7386 (том 3 а.с.115 ). Оплата за товар здійснена згідно з платіжним дорученням від 21 лютого 2018 року №462 (том 3 а.с.113).

Після проходження вхідного контролю вказані товарно-матеріальні цінності оприбутковані на складі підприємства та відображені у картках складського обліку матеріалів підприємства №1242, №1243, №1244, №1245, №1246, №1247, №1248, №1249, №1250, №1251, №1252, №1253, №1254, №1255, №1256, №1257, №1258, №1259, №1260, №1261, №1262, №1263, №1264 (том 3 а.с.116-138); на товар постачальником було наданий сертифікат якості від 15 грудня 2017 року (том 3 а.с.114).

В п.п. "а" п.198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.2. даної статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 даної статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як визначено у п. 198.6 цієї статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. При цьому, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для підтвердження включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» (далі-Закон).

Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст.2).

ч. 2 ст.3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.1 Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

ст.9 Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, відповідно до абз.9 цієї ж частини, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Отже, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Склад податкових правопорушень доводиться апелянтом виключно на підставі доводів про те, що господарські операції, які задекларовані у податковому кредиті перевіряємого періоду між позивачем ДП «ЛРЗ» «Мотор» та ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «ЮкасУкраїна», ТзОВ Науково-виробнича компанія «ВК Система», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «Крафттехцентр», які відображено у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018р. фактично не відбувались, оскільки по даних контрагента наявна негативна інформація, обривається обрив ланцюга.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що господарські які задекларовані у податковому кредиті перевіряємого періоду між позивачем та контрагентами які відображено у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018р. фактично не відбувались за безпідставністю, оскільки спростовуються вищевказаними первинними документами якими зафіксовані факти здійснення господарських операцій, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Реальність здійснення ДП «ЛРЗ» «Мотор» господарських операцій з контрагентами встановлена в судовому порядку, що доводить правомірність формування позивачем, як витрат так і податкового кредиту по факту придбання товару (продукції) та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що наявними матеріалами справи підтверджується рух, ділова мета, економічна доцільність господарських операцій.

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 26 червня 2018 року у справі №826/3006/14, наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Доводи апелянта на порушення його контрагентами вимог податкового законодавства є неприйнятними з огляду на те, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальником товарів правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Неприйнятними є також доводи апелянта на припущення неможливості виконання контрагентами позивача господарських операцій з врахуванням часу, місця знаходження майна та обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виконання умов укладеного договору, з огляду на те, що такий вид доказів, як припущення в адміністративному судочинстві відсутній що свідчить про те, що відповідно до чинного законодавства право платника податків на формування у податковому обліку витрат та податкового кредиту з ПДВ обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як реальність придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку, підтвердження необхідними первинними документами (у тому числі податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Посилаючись на положення конституційного принципу персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Апелянт не надав суду жодних доказів, які свідчать про те, що укладення договорів, на підставі яких виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентами, не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків. Податковий орган не довів жодними належними та допустимими доказами наявності обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства, наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування спірних сум податкових вигод, та не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень. Доводи, покладені податковим органом в основу висновків акта перевірки та оскаржуваних рішень, по суті ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, з огляду на що висновки акта перевірки не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства за відносинами із зазначеними контрагентами та підставою для прийняття спірних рішень.

Із змісту п. 73.5 ст. 73 ПК України видно, що метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки: здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків; забезпечується отримання податкової інформації, необхідної для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у випадках, передбачених підпунктом 39.5.2.13 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, зустрічна звірки або перевірки з питань підтвердження отриманих від позивача відомостей щодо відносин з іншими контрагентами, податковий орган не проводив.

Отже, податкова інформація яка наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів постачальників по ланцюгах постачання не грунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та є не належним доказом в розумінні КАС України. Тому, колегія суддів не приймає до уваги за безпідставністю доводи апелянта, про те, що господарські операції між позивачами та контрагентами які негативно характеризуються не відбувались.

Стосовно доводів апелянта щодо встановлення обриву «ланцюга» апеляційний суд звертає увагу на наступне. В ході судового розгляду факту узгоджених дій позивача з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями встановлено не було. Акт перевірки контролюючого органу не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем та його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операцями або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій. Відсутні вироки суду відносно контрагентів позивача, які набрали законної сили. Сам по собі факт порушення кримінальної справи, у яких згадуються деякі контрагенти, не можу бути належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій згідно ст. 73-77 КАС України та не тягне за собою правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 11.06.2018р.№, № , оскільки долученими до матеріалів справи первинними документами підтверджений рух придбаної ДП «ЛРЗ «Мотор» продукції, встановлено операції доставки продукції позивачу, включаючи дослідження усіх провізних документів, її оприбуткування та подальшого використання її у власній господарській діяльності в оподаткованих операціях. В іншій частині рішення суду не оскаржується

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 140/893/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя І.І. Запотічний

Постанова в повному обсязі складена 04.11.2019р.