Справа № 300/566/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7430/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (прийняте у м. Івано-Франківську суддею Панікарем І.В.; складене у повному обсязі 27 травня 2019 року) в адміністративній справі № 300/566/19 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправними і скасувати прийняті Івано-Франківською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів UA206000/2019/000179/2 від 01 березня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206000/2019/00179 від 01 березня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що нею було завезено на митну територію України вживаний автомобіль марки SKODA, модель SUPER B, тип двигуна-дизель, тип кузова - універсал, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1968 см. куб, потужність двигуна - 103KW, номер кузова - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2013, для розмитнення якого відповідачу було подано весь необхідний пакет документів та заявлено митну вартість за ціною придбання, що підтверджується відповідними документами. Проте, відповідач не погодився з цією ціною і прийняв рішення про коригування митної вартості автомобіля за резервним методом. Вважає, що це рішення відповідача є протиправним, необгрунтованим, прийняте з порушенням порядку та без дотримання основних принципів митного регулювання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Івано-Франківська митниця ДФС, яка вважає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не врахував ряд обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення адміністративного спору, не надав належної правової оцінки поданим доказам, допустив ряд порушень норм процесуального та матеріального права, що в свою чергу призвело до винесення незаконного рішення; натомість, взяв до уваги не обґрунтовані доводи позивача та безпідставно задовольнив його позовні вимоги. Тому, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у митниці виникли обгрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про заявлену митну вартість та щодо числових значень складових митної вартості товару, оскільки під час митного оформлення позивачем ТЗ, не був наданий повний перелік документів, який визначений статтею 53 Митного кодексу України, зокрема: банківського платіжного документа, чи будь-якого іншого платіжного документа, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, та які б свідчили про завершення фінансової операції під час купівлі транспортного засобу.

Вказує, що з 01.01.2017 в Польщі зменшено ліміт оплати готівкою з 15 000,00 євро на 15 000,00 PLN. Сума вище 15 000,00 PLN має проводитись через банківську установу. В цьому випадку в рахунку-фактурі вказана сума 21 500,00 PLN, а це означає, що сплата коштів могла відбутись тільки через банківську установу.

Також, підприємець повинен в цій ситуації в першу чергу (перед операцією) ідентифікувати клієнта (визначити його ім?я, прізвище, громадянство, PESEL, серію та номер посвідчення особи, адресу проживання) та перевірити інформацію, отриману на підставі документа, що засвідчує особу. Проте, суд першої інстанції не надав оцінки тій обставині, що подана довіреність від Винник В.А., яка уповноважує ОСОБА_2 придбати автомобіль, датується 23.02.2019, а рахунок-фактура від 22.02.2019. Тобто, придбання ТЗ відбулось на день раніше, ніж особа, яка його придбала мала на це повноваження. За таких обставин взагалі незрозуміло, хто проводив фінансову операцію, що ставить під сумнів правдивість рахунку-фактури.

Не маючи жодних підтверджуючих документів про сплату коштів за ТЗ, інспектором Івано-Франківської митниці було направлено електронне повідомлення (витяг з ЦБД надається) про витребовування додаткових документів, згідно ст. 53 МКУ. На що декларантом було надано відповідь: «Надаю фактуру № 6, що підтверджує вартість автомобіля на аукціоні. Інших документів надати не можу. Прошу винести рішення про коригування митної вартості раніше 10-ти денного терміну».

Тому, відповідачем застосовано систему аналізу та управління ризиками, згідно із якою визначено, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів.

Процедура консультацій між органом доходів і зборів і декларантом була проведена, декларант був обізнаний в ситуації і сам просив винести рішення про коригування митної вартості, що і було зроблено.

Враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано періодичний довідник "SuperSCHWACKE".

Внаслідок чого декларант погодився з рішенням про коригування та оформив митну декларацію з коригованою вартістю 31349,00 PLN.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу; просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відзив обгрунтовував тим, що помилковими, на думку позивача, є посилання відповідача на ліміти проведення оплати за товар в розмірі 15000 PLN, оскільки це не відповідає вимогам закону Польської Республіки, а апелянт навмисне перекручує зміст норм матеріального права Польської Республіки.

Судом першої інстанції ці обставини з`ясовувалися. Апелянт не розуміючи норми права Польської Республіки вказує на застосування даних норм до фізичної особи, такі обмеження розповсюджуються виключно на сторін - підприємців, а покупцем в цих спірних правовідносинах є позивач - фізична особа. Відтак, такі обмеження не можуть стосуватися правочинів в яких стороною є не підприємець.

Що стосується доводів апелянта про невідповідності доручення, так як воно було видано 23 лютого 2019 року, коли рахунок-фактура датована 22 лютого 2019 року, то позивач зазначає, що йому не зрозуміло яким чином таке обґрунтування вплинуло на числові значення при визначенні відповідачем митної вартості по шостому резервному методу. Вказує, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , саме ОСОБА_3 і купляв автомобіль для своєї дочки. Вимоги щодо оформлення документів чи заборони такого оформлення у разі відсутності особи в Польському законодавстві відсутні. Тим більше як зазначено вище це не має значення при визначенні митної вартості. Ці обставини були предметом дослідження в судді першої інстанції, суд надав їм оцінку.

Зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійною заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматичної системи аналізу та управління ризиками.

А твердження апелянта про обізнаність в ситуації та прохання позивача на винесення рішення про коригування митної вартості не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивач тільки повідомив, що не може надати інші документи, ніж ті що надані на підтвердження митної вартості й вважав, що їх достатньо для визначення митної вартості за першим методом.

Щодо аргументів відповідача про те, що декларант погодився з прийнятим рішенням про коригування митної вартості і з митною вартістю 31349 PLN і після прийняття оскаржуваного рішення подав нову митну декларацію, в графі "43" якої вказав 6 метод визначення митної вартості, а також в частині використання права випущення товарів у вільний обіг на умовах, визначених частиною 7 статті 55 МК України зазначає, що предметом оскарження у спірних відносинах є рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС № 206000/2019/000179/2 від 01.03.2019 і право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду гарантовано законами, зокрема, підпунктом "б" пунктом 5 частини 2 статті 55 МК України.

Подання позивачем нової митної декларації при чинному рішенні про коригування митної вартості товару, навіть за умови, невірного заповнення одного із підрозділів графи 43 такої декларації, правильність внесення даних до яких перевіряє саме посадова особа митного органу, не може обмежити чи позбавити декларанта права на оскарженні в суді відповідного рішення і ставити питання про перевірку його на предмет обґрунтованості і законності, в тому числі на відповідність вимогам частини 2 статті 55 МК України.

Непогодження в ході судового розгляду із скорегованою митної вартістю товару є свідченням про існування спору між декларантом і митним органом, який продовжує тривати з дня звернення особи до суду, та у випадку встановлення судом протиправності рішення про коригування митної вартості товару - безумовною підставою для скасування рішення органу контролю.

Внесення декларантом в лівому підрозділі графи 43 нової митної декларації порядкового номеру методу визначення митної вартості (6), застосованого митним органом, і залишення не заповненим правий підрозділ даної графи декларації, за умови протиправності рішення про коригування митної вартості товару, на переконання Позивача у цій справі, не може бути свідченням відсутності спору між сторонами, так як сплата декларантом донарахованих платежів за скоригованою контролюючим органом митної вартістю не можу бути "юридичним виправданням" рішення суб`єкта владних повноважень, яке прийняте не на підставі закону і без урахуванням усіх обставин, які мають знання для його винесення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач придбав легковий автомобіль марки SKODA, модель SUPER B, тип двигуна-дизель, тип кузова - універсал, робочий об`єм циліндрів двигуна-1968 см куб, потужність двигуна - 103KW, номер кузова - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення - 2013 за ціною 21 500,00 PLN.

Вивезення придбаного автомобіля з території Європейського союзу підтверджено копією митної декларації країни відправлення № 19PL301010E0153816 від 24.02. Вартість ввезеного автомобіля у вказаній декларації визначена в сумі 21 500,00 PLN (а.с. 23).

28.02.2019 ФОП ОСОБА_4 (уповноважена особа позивача, декларант/представник) на підставі митної декларації № UA206010/2019/407124, придбаний позивачем автомобіль ввіз на територію України, що підтверджується Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, складеним посадовими особами Львівської митниці Державної фіскальної служби (а.с. 38-40).

У поданій представником позивача, митним брокером, ФОП ОСОБА_4 (декларантом) у електронній формі митній декларації № UA206010/2019/407124 на ввезений транспортний засіб, заявлено його митну вартість в розмірі 21 500,00 PLN. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). У графі 42 митної декларації "ціна товару" зазначено 21 500,00 PLN, в графі 45 "коригування" вказано 153 149,81 грн, в графі 23 "курс валюти" 7,12324700 грн (а.с. 38).

До цієї митної декларації декларант долучив: рахунок-фактуру (інвойс) № 23/2019/S від 22.02.2019; декларацію про походження товару № 0380 від 22.02.2019; акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.02.2019 № UА20903/2019/15363; рахунок, що підтверджує вартість товару № 23/2019/S від 22.02.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № N26 НОМЕР_2 від 10.01.2013; копію митної декларації країни відправлення № 19PL301010E0153816 від 24.02.2019.

У ході проведення процедури митних консультацій, позивачем на запит митного органу надано відповідь про відсутність у нього інших документів на підтвердження вартості автомобіля, окрім даних про вартість транспортного засобу на аукціоні (а.с. 55).

01.03.2019 відповідач, за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв`язку з тим, що митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 МК України). Перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів відповідно до частини 2 статті 53 МК України. 2-5 методи визначення митної вартості (стаття 59-63 МК України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (стаття 62, 63 МК України). Джерело інформації: спрацювання АСАУР 105-2, 106-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта EUR, вартість 7275,00. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 МК України".

Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206000/2019/00179 від 01.03.2019 (а.с. 37).

У зв`язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та 01.03.2019 виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2019/000179/2, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом визначення митної вартості у розмірі 153 149,81 PLN (стаття 60 МК України). У графі 31 вказаного рішення зазначено "Код МВВ митного органу 6", у графі 33 обставинами прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що Митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 МК України). Перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням документів відповідно до частини 2 статті 53 МК України. 2-5 методи визначення митної вартості (стаття 59-63 МК України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (стаття 62, 63 МК України). Джерело інформації: спрацювання АСАУР 105-2, 106-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта EUR, вартість 7275,00. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені пунктом 5 частини 2 статті 55 та Главою 4 МК України".

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що надані декларантом документи підтверджують митну вартість ТЗ, а виявлені митним органом у цих документах розбіжності жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товару, тому у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості за резервним методом.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема:

на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно переліку, наведеного у цій нормі.

За вимогами частин першої, третьої, шостої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Як уже зазначено вище, відповідач не погодився із задекларованою позивачем митною вартістю ТЗ, з огляду на те, що декларант не подав необхідні документи, визначені частиною другою статті 53 МК України, а також у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР і відповідно до статей 53, 54 МК України запропонував декларанту протягом 10 днів надати додаткові документи.

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Частиною другою статті 263 МК України визначено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Тобто, у разі незгоди декларанта з митною вартістю, що визначена контролюючим органом передбачено подання нової МД, в якій зазначаються: сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Як зазначено вище, 28.02.2019 декларант у цій справі подав до Івано-Франківської митниці ДФС електронну МД (форма МД-2) № UA206010/2019/407124, у якій митна вартість товару була визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) (графа 43, код МВВ - 1).

01.03.2019 Івано-Франківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2019/000179/2 та визначила митну вартість ТЗ за резервним методом (графа 31 рішення, код МВВ митного органу - 6).

Цього ж дня декларант подав до Івано-Франківської митниці ДФС нову електронну МД (форма МД-2) № UA206010/2019/407178, у якій митна вартість товару визначена за резервним методом (ліва колонка графи 43, код МВВ - 6; права колонка не заповнена), а у п`ятій колонці графи 47 (код способу розрахунків вказано «02»).

Правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651; зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684 (далі - Порядок № 651).

Згідно глави 2 розділу ІІ «Заповнення граф митних декларацій» Порядку № 651 графа 43 «Метод визначення вартості» (далі також - МВВ) графа заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався.

У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Тобто, у лівому підрозділі графи вказується порядковий номер МВВ, який застосовано декларантом, а у правому підрозділі - порядковий номер МВВ, який застосовано митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до графи 47 «Нарахування платежів» глави 2 розділу ІІ цього Порядку у п`ятій колонці «Спосіб платежу» зазначається код способу розрахунку відповідно до класифікатора способів розрахунку, у графі B «Подробиці розрахунків» - код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами.

Відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року № 1011, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку «01» (безготівкова форма сплати), «02» (унесення готівки до каси митниці), «15», «72», «91» або «92».

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку «55».

Як зазначено вище, 01.03.2019 декларант подав до Івано-Франківської митниці ДФС нову електронну МД (форма МД-2) № UA206010/2019/407178, у лівому підрозділі графи 43 якої проставлено «6» - тобто визначений декларантом резервний метод визначення митної вартості. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.

Звертаючись із цим позовом до суду, позивач вказав, що він не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні.

Відтак, він мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 МК України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), вказавши у правому підрозділі графи 43 порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом, а у п`ятій колонці графи 47 щодо способу оплати - код розрахунку «55».

Крім того, у випадку забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х МК України у графі 48 «Відстрочення платежу», відповідно до глави 2 розділу ІІ Порядку № 651 зазначається кінцевий термін дії гарантії.

Однак він не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом і у новій МД за № UA206010/2019/407178 від 01.03.2019 і, як уже було зазначено вище, праву колонку графи 43 не заповнив, а у п`ятій колонці графи 47 (код способу розрахунків вказано 02 - готівковий спосіб розрахунку).

А факт існування нової МД взагалі залишився поза увагою суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, до предмета доказування у цій справі входять обставини заповнення МД, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової МД у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості.

Дослідження відомостей з відповідних граф МД є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю.

Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір.

У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості необхідно відмовити.

Правова позиція з цього питання була висловлена Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 816/2396/17.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що подавши нову МД, позивач погодився із митною вартістю, визначеною відповідачем у оскаржуваному рішенні, тому спору між сторонами не існує; відтак у задоволенні позову про скасування рішення митного органу про коригування митної вартості необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року в адміністративній справі № 300/566/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 06 листопада 2019 року.