Справа № 240/7276/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7276/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

04 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у поверненні сум недоотриманої пенсії за період з 01.07.2018. по 31.12.2018 та зобов`язати відповідача здійснити виплату заборгованості за весь період, починаючи з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 8757,00 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.07.2018. по 31.12.2018. Зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 року у розмірі 8757, 00 грн. Стягнуто з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 384,20 грн витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено за безпідставністю.

На рішення подана апеляційна скарга Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, в порядку правонаступництва, в якій пенсійний орган просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що сума доплати за минулий період обліковується та буде виплачуватись позивачу на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, здійснено заміну в порядку правонаступництва, відповідно до положень ст.52 КАС України, відповідача- Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його правонаступника,- Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживає у АДРЕСА_2 .

Позивач перебувала на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і отримувала пенсію по втраті годувальника.

У зв`язку з тимчасовим переїздом з міста Житомира до міста Вінниці та необхідністю отримання пенсії за місцем тимчасового перебування у м.Вінниці, позивач про це повідомила пенсійний орган.

З урахуванням вказаної інформації пенсійні виплати Житомирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.07.2018 було припинено, пенсійну справу ОСОБА_1 надіслано Управлінню Пенсійного фонду України у м.Вінниці на запит №173/11.381/02 від 14.09.2018 р.

Повернувшись до місця проживання у м.Житомир, 31.10.2018 позивач звернулась із заявою про повернення пенсійної справи, і виплату пенсії за місцем проживання.

На запит від 31.10.2018 р. справу було повернуто до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно довідки від 31.10.2018 №, позивача з 31.10.2018 повторно взято на облік як внутрішньо переміщену особу Управлінням праці та соціального захисту населення Корольовського району міста Житомира (а.с.17).

09.11.2018 ОСОБА_1 звернулась до Житомирського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області із заявою про продовження виплати пенсії по втраті годувальника та проведення перерахунку пенсії шляхом внесення її в списки працюючих пенсіонерів. До заяви було надано довідку про продовження періоду навчання з 01.09.2018 до 01.07.2020 в Житомирському медичному інституті Житомирської обласної ради та довідку про працевлаштування в КУ Обласна клінічна лікарня ім.Гербачевського.

Згідно витягу з Протоколу № 23 від 06.12.2018 засідання міської комісії по призначенню субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначення (відновлення) соціальних виплат, пенсій, надання пільг внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Корольовської районної ради м.Житомира ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.07.2018 відповідно до пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365. Повідомлено, що пенсія за січень-лютий 2019 року зарахована їй на поточний рахунок ЖОУ АТ "Ощадбанк" в установленому порядку. Виплата пенсії за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 в загальній сумі 8757,00 грн. буде проводитись за окремим порядком.

Враховуючи, що внаслідок такого рішення належна їй пенсія за минулий період не була виплачена, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивачу поновлено нарахування пенсії з 01.07.2018 року, проте доказів її виплати за вказаний період суду не надано, у зв`язку з чим бездіяльність відповідача щодо повернення позивачу сум недоотриманої пенсії за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 в загальній сумі 8757,00 грн. є протиправною.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Виплата пенсії за минулий час регулюється ст.46 наведеного Закону, відповідно до якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відповідно до ч.1 ст.1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08 червня 2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено, зокрема, Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, який визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.1 Порядку).

Відповідно до п.15 наведеного Порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Листом від 25.02.2019 № 1890/03.1-02 Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомила ОСОБА_1 , що їй поновлено виплату пенсії з 01.07.2018 відповідно до пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 та зазначено, що пенсія за січень-лютий 2019 року зарахована їй на поточний рахунок ЖОУ АТ "Ощадбанк" в установленому порядку, а виплата пенсії за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 в загальній сумі 8757,00 грн. буде проводитись за окремим порядком (а.с.18-19).

Колегія суддів звертає увагу, що на момент розгляду даної справи відповідний окремий порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі за минулий час Кабінетом Міністрів України не визначено, однак відсутність відповідного нормативно-правового документу, що визначає механізм реалізації права на отримання невиплаченої суми пенсії за минулий період не може бути визнано обґрунтованою підставою для позбавлення особи такого права.

Право позивача на отримання пенсії за минулий період чітко закріплено у ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено, що частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Посилання відповідача на те, що пенсія позивачу буде виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, прямо суперечить ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та свідчить про застосування до позивача, як до внутрішньо переміщеної особи, дискримінаційного підходу, порівняно з іншими пенсіонерами, в той час, коли наявний єдиний механізм виплати пенсій громадянам України за минулий час згідно діючого законодавства.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно не вчинено відповідних дій, спрямованих на виплату позивачу пенсії за минулий час, внаслідок чого наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 виплату недоотриманої пенсії.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 листопада 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.