Справа № 138/1655/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/1655/19

Головуючий у 1-й інстанції: Цибульський О.Є.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

06 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: Цубера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчука Антона Вікторовича на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 серпня 2019 року (повний текст якого складено у м. Могилеві-Подільському) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчука Антона Вікторовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчука Антона Вікторовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що винесені постанови є незаконними, оскільки при їх складанні було грубо порушено норми чинного законодавства України та його права. Позивач зазначає, що вимірювання швидкості руху його автомобіля було проведено відповідачем з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI20/20TruCAM серійний номер №ТС000726, який є виключеним з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 №1362, а сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 є нечинним з 02.11.2015. Крім того, посвідчення водія та документи на автомобіль він тримав в руках, щоб бачив інспектор, але інспектору надати відмовився, оскільки він не представився., а також не зважаючи на заперечення позивача, відповідачем було винесено постанови на місці без складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 серпня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенанта поліції Яремчука Антона Вікторовича серії ДП18 №661887 від 07.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Скасовано постанову інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенанта поліції Яремчука Антона Вікторовича серії ДП18 №661888 від 07.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так, апелянт вказує на те, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень і наявні у нього відеозаписи підтверджують ту обставину, що позивач здійснив перевищення швидкості на 27 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР, а також не пред`явив посвідчення водія на вимогу інспектора, а відтак порушив норми пп. "а" п. 2.4 ПДР.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 07.06.2019 відносно позивача ОСОБА_1 інспектором 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчуком А.В. складено постанову серії ДП18 №661888 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за те, що на законну вимогу працівника поліції позивач не пред`явив посвідчення водія (а.с. 12).

В цей же день, інспектором 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчуком А.В. складено постанову серії ДП18 №661887 від 07.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що позивач перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті (а.с. 13).

Не погоджуючись із даними постановами, позивач звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення норм ч. 2 ст.258 КУпАП інспектором 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенантом поліції Яремчуком А.В. на місці зупинки транспортного засобу винесені оскаржувані постанови, попри те, що позивач не погодився та оспорював вказані порушення.

Колегія суддів не погоджується з мотивами суду першої інстанції, однак вказує на наявність підстав лише для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами пп. "а" п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є саме ненадання водієм на вимогу поліцейського посвідчення водія.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги відповідача щодо правомірності винесення постанови серії ДП18 №661888 від 07.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи і вбачається із наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, ОСОБА_1 був зупинений за перевищення обмежень швидкості руху, яке було зафіксовано за допомогою приладу TruCAM. На вимогу відповідача, ОСОБА_1 посвідчення водія не пред`явив, а дані позивача було встановлено саме на підставі закордонного паспорта.

Також на вказаному відеозаписі чітко зафіксовано, як інспектор 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчук А.В. попереджав позивача, що у разі непред`явлення посвідчення водія його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, однак позивач на вказане застереження належним чином не відреагував.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що позивач жодним чином не оскаржував саме законність зупинки його автомобіля, а відтак зобов`язаний був виконати вимогу інспектора поліції та пред`явити посвідчення водія.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача про те, що інспектором поліції правомірно винесено постанову серії ДП18 №661888 від 07.06.2019, оскільки наявній справі докази підтверджують допущення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії ДП18 №661888 від 07.06.2019 є помилковими, що вказує на обґрунтованість доводів апеляційної скарги стосовно неповного дослідження судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для скасування постанови серії ДП18 №661887 від 07.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З матеріалів справи слідує, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача було проведено відповідачем з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI20/20TruCAM серійний номер №ТС000726, яким зафіксовано, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 77 км/год.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Отже, тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM", який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу, а відтак в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги відповідача щодо наявності обґрунтованих підстав для винесення постанови серії ДП18 №661887 від 07.06.2019 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Слід також відзначити, що посилання суду першої інстанції на те, що відповідач в силу вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення є безпідставними, зважаючи на таке.

Так, згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У частинах 4, 5 ст. 258 КУпАП зазначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 4 розділу 1 Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 126 КУпАП.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відтак, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваних постанов саме у зв`язку із не складанням протоколу та складання вказаних постанов на місці зупинки транспортного є безпідставними та такими, що суперечать приписам ст. 258 КУпАП та п. 4 розділу 1 Інструкції №1395.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчука Антона Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 серпня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенант поліції Яремчука Антона Вікторовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенанта поліції Яремчука Антона Вікторовича серії ДП18 №661887 від 07.06.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 листопада 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.