Справа № 1.380.2019.000451
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/4057/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Р.П.Сеника,

за участі секретаря судового засідання Коваль Т.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Поставитюк В.В.,

представника відповідача Кожурах І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (рішення ухвалене у м. Львів судом в порядку спрощеного позовного провадження у складі головуючого судді Карп`як О.О., повний текст рішення суду складено 14 березня 2019 року) у справі № 1.380.2019.000451 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, суд-

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 70% грошового забезпечення за вислугу років 31 рік замість 80%, які були встановлені при призначенні пенсії 20.06.2012 року, не враховуючи щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01.01.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити пенсію з 01.01.2018 року виходячи з 80% (вислуга років 31 рік) відповідних сум грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 року з врахуванням раніше визначених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 70% грошового забезпечення за вислугу років 31 рік замість 80%, які були встановлені при призначенні пенсії 20.06.2012 року з 01.01.2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у вказаній частині та прийняти нове рішення яким позов в цій частині задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як видно з доводів апеляційної скарги позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 80% суми грошового забезпечення із включенням до його складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами -15%, надбавки за знання 1 східної мови-10%, набавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи- 70%, премії в розмірі 70% грошового забезпечення) з 01.01.2018року та виплати її у повному 100% розмірі.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач не перевірив подану Львівським ОВК довідку на предмет відповідності її Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та іншим Законам України і перерахував розмір пенсії без врахування таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії визначені станом на 01.03.2018 року. Відповідач зобов`язаний був забезпечити додержання Львівським ОВК вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення, а саме врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Крім цього вказує, суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку обґрунтуванням щодо позовних вимог в частині протиправності дій відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що перерахунок пенсій на виконання Постанови №103 проводиться на підставі довідок виданих уповноваженими органами міністерств та відомств, в яких особи перебували на посаді на час звернення. Постанова №103 на час звернення позивача до суду та прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції є чинною, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин. У зв`язку з чим, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у відповідності до чинного законодавства здійснило перерахунок пенсії позивачу, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача в повному обсязі.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 20 червня 2012 року призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", як особі звільненої з військової служби.

Згідно протоколу за пенсійною справою від 20.06.2012 року вбачається, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлено виходячи із 80% грошового забезпечення (а.с.14).

Головне управління ПФ у Львівській області позивачу здійснило перерахунок пенсії з 01 квітня 2018 року, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови КМУ № 704, Постанови КМУ № 103 виходячи із основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення (а.с.15).

Позивач у позовній заяві вказує на те, що перерахунок основного розміру пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення (вислуга років 31 рік) складав 10731, 00 грн., з урахуванням підвищення та надбавок 12586, 00 грн., однак Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було призначено до виплати пенсію в розмірі 9771, 09 грн., (з урахуванням попередньої суми пенсії- 6956, 18 та підвищення 2814, 91 (50% від 5629, 82 грн.).

В позовній заяві позивач вказує на те, що відповідач при визначені грошового забезпечення, виплачує пенсію позивачу без врахування додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами, носіями, документами 15%; звання 1 східної мови 1%; надбавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи 70%) премії в розмірі 70 % грошового забезпечення за вислугу років 31 рік замість 80%, які були встановленні при призначенні пенсії 20 червня 2012 року, та 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 року.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЙ

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції відмовив в задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог щодо неврахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та виплати лише 50% суми підвищення пенсії, зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію з врахування відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 року. Зокрема, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, здійснюючи перерахунок пенсії позивача, виходячи з складових грошового забезпечення, які зазначені в довідці Львівського обласного військового комісаріату від 10 березня 2018 року, без урахування додаткових видів грошового забезпечення, виплачених за 24 останні календарні місяці військової служби перед звільненням, та які були враховані при обчисленні розміру пенсії за вислугу років при її призначенні, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію з 01.01.2018 року виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Разом з тим, суд вказав, що позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою та відповідно не отримував відмову у перерахунку пенсії виходячи з 80% грошового забезпечення. Отже, вимоги такі вимоги є передчасними.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), заслухавши пояснення сторін, колегія суддів встановила таке.

Предметом спору у даній справі є правомірність дій відповідача щодо зменшення під час перерахунку з 01.01.2018року основного розміру пенсії із 80% на 70%, не врахування під час вказаного перерахунку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами -15%, надбавки за знання 1 східної мови-10%, набавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи- 70%, премії в розмірі 70% грошового забезпечення) та застосованого обмеження щодо виплати у період 2018року нарахованого позивачу розміру пенсії - 50% суми підвищеної пенсії та зобов`язання його вчинити дії на відновлення порушених прав позивача.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Частиною 1 статті 15 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини третьої (четвертої) статті 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент призначення пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України" (набрання чинності з 01.01.2017).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

З урахуванням наведеного, статтею 63 Закону №2262-ХІІ Кабінету Міністрів України фактично делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20.02.2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби,

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати складові грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом.

Враховуючи наведене Головне управління, як територіальний орган Пенсійного фонду України здійснює перерахунок та виплату пенсій військовослужбовцям виключно на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами де особа проходила службу та не наділений повноваженнями щодо визначення складових грошового забезпечення, які мають бути включені як складові в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Таку ж правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у справі №К/800/4242/13 та Верховний Суд у справі К/9901/10401/18 у постанові від 26.06.2018 року.

Із змісту довідки за № ХВ 62986 від 10.03.2018 року, виданої Львівським військовим комісаріатом про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 (а.с.б 16), остання містить складові грошового забезпечення, які враховані при перерахунку пенсії (зокрема: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та не містить надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами -15%, надбавки за знання 1 східної мови-10%, набавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи- 70% та премії в розмірі 70% грошового забезпечення.

На виконання ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №103 від 21.02.2018року «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту іменовано- Постанова №103).

Постановою № 103, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, передбачено, що військовослужбовцям та деяким іншим особам перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року: окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Пунктом 2 Постанови встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Постанова № 103 є нормативно-правовим актом, який з огляду на положення ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ та в період проведення відповідачем перерахунку пенсії для позивача була чинною, а відтак підлягала обов`язковому застосуванню органами пенсійного фонду при здійсненні обчислення перерахунку та виплати пенсії відповідній категорії осіб, на яких спрямована дія цієї постанови.

Крім того, Постановою № 103 також внесено зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 (надалі Порядок № 45), зокрема: пункт 5 викладено в такій редакції: "Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням"; додаток 2 до Порядку викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 103 при перерахунку пенсії не передбачалось врахування надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами -15%, надбавки за знання 1 східної мови-10%, набавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи- 70% та премії в розмірі 70% грошового забезпечення, то видана Львівським військовим комісаріатом довідка від 10.03.2018 року (а.с.16) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача не містила вказаних набавок та премій.

Відтак, відповідач з огляду на приведені положення законодавства підставно здійснив 2018року перерахунок та виплату пенсії пенсії позивачу починаючи з 01.01.2018року відповідно до вимог вказаної Постанови № 103 та Порядку № 45 які на час проведеного перерахунку були чинними та підлягали обов`язковому застосуванню на підставі довідки за № ХВ 62986 від 10.03.2018 року, виданої Львівським військовим комісаріатом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які затверджені відповідною постановою Уряду.

05 березня 2019 року Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року - без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Колегія суддів зазначає, що пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року, як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.

Водночас, колегія суддів зазначає, що скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не надає підстав для Пенсійного фонду для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки як зазначалось вище перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, із врахуванням п. 2 ст. 265 КАС України до спірних правовідносин, що склались між сторонами у даній справі до 05.03.2019, положення пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" підлягають застосуванню.

Визнання не чинними в подальшому п. п.1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05.03.2019, оскільки цей факт не розповсюджує свою дію на правовідносини, що склались між позивачем та відповідачем до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 14.06.2019 по справі №2040/6355/18.

Щодо доводів про те, що після скасування в судовому порядку пунктів п. 1, 2 Постанови № 103 відповідач повинен був повторно провести перерахунок його пенсії з урахуванням надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами -15%, надбавки за знання 1 східної мови-10%, набавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи- 70% та премії в розмірі 70% грошового забезпечення, то колегія суддів зазначає таке.

Специфіка призначення та перерахунку пенсій військовим пенсіонерам полягає у тому, що розмір пенсій, які призначаються за Законом № 2262-ХІІ, знаходиться у пропорційному відношенні до розміру грошового забезпечення за посадою, яку пенсіонер займав на момент звільнення зі служби або за відповідною посадою (при перерахунку пенсії). До 01.01.2017 на законодавчому рівні закріплено правило, згідно з яким підставою для проведення перерахунку пенсії була фактична зміна видів грошового забезпечення (введення додаткових видів грошового забезпечення або підвищення рівня грошового забезпечення).

Водночас після прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, яким внесено зміни до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, підставою для перерахунку пенсії зазначено рішення Кабінету Міністрів України, до повноважень якого належить визначення на яких умовах та в якому розмірі слід здійснити перерахунок пенсії. Отже, саме Кабінет Міністрів України за наявності фінансових можливостей держави визначає підстави коли може бути проведено перерахунок пенсії особам, яким пенсія призначена за нормами Закону № 2262-ХІІ, але в будь-якому випадку з урахуванням закріплених в Преамбулі Закону № 2262-ХІІ вимог щодо гідного пенсійного забезпечення у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Окремо слід зазначити, що вказані зміни до Закону № 2262-ХІІ не визнавалися не конституційними у встановленому порядку, є чинними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

В контексті розгляду спірних правовідносин таке рішення про перерахунок пенсії прийнято Кабінетом Міністрів України у формі Постанови № 103 та на виконання вказаної постанови було проведено перерахунок пенсії усім категоріям осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Отже проведення наступного перерахунку пенсії можливе лише за наслідками прийняття Кабінетом Міністрів України нового рішення про перерахунок пенсії.

Як вже суд апеляційної інстанції зазначив раніше, чинна редакція статі 63 Закону № 2262-ХІІ не містить положень про підстави, розмір та види складових перерахунку пенсії, вказуючи лише на право на перерахунок пенсії за умови прийняття відповідного Урядового рішення.

Щодо застосування положень Порядку № 45 в попередній редакції, то колегія суддів звертає увагу на те, що важливим в аспекті досліджуваного питання є проблема застосування акта, який був визнаний протиправним та нечинним за рішенням суду, а тому припинив свою дію. За загальним правилом, визнання таким, що втратив чинність, нормативного акта чи його скасування не поновлює дію актів, які ним скасовані або змінені; дія нормативного акта поновлюється шляхом прийняття аналогічного нового акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку такого відновлення регулювання відповідних правовідносин. Аналогічна позиція міститься у пункті 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06 вересня 2005 року. Таке ж положення міститься у пункту 2.36 Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів", в якому зазначено, що визнання нормативно-правового акта таким, що втратив чинність, не поновлює дію актів, які в свою чергу визнані ним такими, що втратили чинність.

"Автоматичне" відновлення судом норм правового акта також не узгоджується з положеннями Указу Президента "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.1997 № 503/97.

Отже, визнання протиправним та нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не зумовлює автоматичне відновлення дії попередньої редакції норм Порядку № 45.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку вчиняти дії, спрямовані на перерахунок пенсії, оскільки в даному випадку право на перерахунок пенсії залежить від механізму його реалізації - прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України про перерахунок пенсії відповідним категоріям військовослужбовців з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за посадою.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо відсутності правових підстав для перерахунку відповідачем пенсії позивача у зв`язку з набранням законної сили Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії з урахуванням надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами -15%, надбавки за знання 1 східної мови-10%, набавки за досягнення або виконання особливо важливої роботи- 70% та премії в розмірі 70% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018року та зобов`язання його вчинити такі дії.

Водночас, колегією суддів враховано, що Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Аррас та інші проти Італії", "Сухобоков проти Росії").

У рішенні Європейського суду з прав людини за заявою "Великоди Валентини Ніканорівни проти України" №43331/12 від 03 червня 2014 року щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленому статями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після внесення у 2011 році змін до законодавства, Європейський суд з прав людини констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На залежність розмірів соціальних виплат від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 26.12.2011 р. N 20-рп/2011 у справі за конституційними поданнями 49 народних депутатів України, 53 народних депутатів України і 56 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік".

У цьому Рішенні вказано, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Як відзначив Конституційний Суд України, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року № 2857-VІ з наступними змінами.

У рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційний Суд України дійшов висновку, що <…> однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Також в даному рішенні вказано, що <…> суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З системного аналізу наведених рішень слідує, що при їх прийнятті Конституційний Суд України виходив із додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування у межах фінансових можливостей держави права кожного на достатній життєвий рівень.

При цьому, як відзначив Конституційний Суд України, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пункт 2.1 рішення від 26.12.2011 N 20-рп/2011).

Відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати Постанову № 103, яка на той момент була чинною.

Враховуючи вищевикладене, за період з 01.01.2018 по 04.03.2019року дії ГУ ПФУ в Львівській області, які полягають у виплаті позивачу 50 % суми підвищення пенсії з 01.01.2018 не можуть вважатися протиправними, оскільки виплати у вказаному відсотковому співвідношенні проведено відповідачем у відповідності до Постанови № 103 (яка була чинною у вказаний період), що кореспондується з приписами ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ в частині наданого Уряду права встановлювати такі умови перерахунку та виплати пенсій пенсії.

Відтак, позовні вимоги за вказаний календарний проміжок часу з 01.01.2018 по дату постановлення судом першої інстанції рішення (13.03.2019року) задоволенню не підлягають.

Стосовно ж прийнятого судом першої інстанції рішення щодо відмови позивачу у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 80% суми грошового забезпечення (замість застосованого у розмірі 70%), то колегією суддів встановлено, що приймаючи рішення у даній справі, суд першої інстанції визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 70% грошового забезпечення за вислугу років 31 рік замість 80%, які були встановлені при призначенні пенсії 20.06.2012 року з 01.01.2018 року. У вказаній частині рішення суду не оскаржувалось, є чинним та таким, що набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин, встановивши порушення закону щодо безпідставного зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати 70% грошового забезпечення за вислугу років 31 рік замість 80%, суд не забезпечив ефективного захисту прав позивача та відновлення порушеного права позивача в частині отримання належного розміру пенсії обрахованої у розмірі 80% грошового забезпечення позивача.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії(як зазначено судом вище) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена у червні 2012 року, її розмір складав 80 % від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція, викладена ВС України у постанові від 16.10.2019року, винесеній у зразковій справі № 240/5401/18.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та скасування судового рішення в частині відмови позивачу у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 80% суми грошового забезпечення (замість застосованого відповідачем показника 70%) з прийняттям у вказаній частині нового судового рішення про задоволення такої вимоги позивача, оскільки оскаржуване рішення суду у названій частині не відповідає нормам матеріального права.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року у справі № 1.380.2019.000451 скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 80% суми грошового забезпечення (замість застосованого відповідачем показника 70%).

Прийняти у вказаній частині постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (КОД , адреса: 79000, м.льів, вул. Митрополита Андрея, буд.10) здійснити з 01.01.2018року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії в основному розмірі 80% від суми грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 07.11.2019р.