Справа № 160/3764/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2019 року справа № 160/3764/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 160/3764/19 (справа розглянута в спрощеному провадженні 24.06.2019р., суддя Озерянська С.І.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено:

- визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (далі - відповідач) щодо скасування та припинення надання пільг ОСОБА_1 , передбачених статтею 22 Закону України «Про пожежну безпеку»;

- зобов`язано відповідача поновити ОСОБА_1 з 01.07.2013 року надання пільг, передбачених статтею 22 Закону України «Про пожежну безпеку».

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначено, що починаючи з 11.08.2010 року по 30.06.2013 року позивач отримував 50 - відсоткову знижку на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про пожежну безпеку». 01.07.2013 року вступив в дію Кодекс цивільного захисту України, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про пожежну безпеку» - втратив чинність. Згідно з частино 1 статті 120 Кодексу цивільного захисту України, знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається: 1) особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та членам їхніх сімей, які перебувають на їх утриманні; 2) батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або зникли безвісти під час виконання службових обов`язків; 3) особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків, та членам їхніх сімей. Статтею 102 Бюджетного кодексу України визначений вичерпний перелік осіб, яким за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам надаються пільги з житлово-комунальних послуг. У даному переліку відсутні особи, рядового та начальницького складу державної пожежної охорони, звільнені зі служби за віком, через хворобу або за вислугою років. Таким чином, відповідно до діючого законодавства в Управління, були відсутні правові підстави для подальшого підтвердження пільг позивачу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку, причини неприбуття суду не повідомлені.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на задоволенні вимог скарги.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».

Відповідно до довідки від 23.04.2002 року, виданою УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 звільнено зі служби за віком та він і члени його сім`ї мають право на 50% знижку по оплату жилої площі, комунальних послуг, а також палива згідно з Законом України «Про пожежну безпеку». Зазначена довідка видана довічно.

У період з 11.08.2010 року по 30.06.2013 року ОСОБА_1 отримував 50% знижку на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про пожежну безпеку».

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради із заявою про відновлення пільг, передбачених статтею 22 Закону України «Про пожежну безпеку».

Як вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради № 01-09/4421 від 19.07.2018 року, позивачу повідомлено, що 01.07.2013 року вступив в дію Кодекс цивільного захисту України, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про пожежну безпеку» - втратив чинність. Згідно з частиною 1 статті 120 Кодексу цивільного захисту України, знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається: 1) особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та членам їхніх сімей, які перебувають на їх утриманні; 2) батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або зникли безвісти під час виконання службових обов`язків; 3) особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків, та членам їхніх сімей. Статтею 102 Бюджетного кодексу України визначений вичерпний перелік осіб, яким за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам надаються пільги з житлово-комунальних послуг. Отже, відповідно до діючого законодавства відсутні підстави для підтвердження пільги на житлово-комунальні послуги.

Вважаючи дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі виходив з того, що позивач має право на отримання 50-відсоткової пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива, оскільки позивачу призначалися вказані пільги відповідно до чинного на той момент законодавства, відповідно позбавлення вказаних пільг є обмеженням його прав, а також враховуючи що чинним на час розгляду справи законодавством аналогічно передбачено право отримання пільг особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов`язків, та членам їхніх сімей.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку», чинного на момент звільнення позивача за вислугою років - 23.04.2002 року, працівникам державної пожежної охорони держава гарантує соціальний захист.

Особовому складу державної пожежної охорони та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за жилу площу, комунальні послуги, а також паливо в межах норм, встановлених законодавством, за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом цієї особи за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За особами рядового та начальницького складу державної пожежної охорони, звільненими зі служби за віком, через хворобу або за вислугою років, зберігається право на пільги відповідно до цього Закону за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу цивільного захисту України цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 липня 2013 року та з вказаної дати втратив чинність Закон України «Про пожежну безпеку».

Статтею 1 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що зазначений Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 22 Кодексу цивільного захисту України до сил цивільного захисту належать: 1) оперативно-рятувальна служба цивільного захисту; 2) аварійно-рятувальні служби; 3) формування цивільного захисту; 4) спеціалізовані служби цивільного захисту; 5) пожежно-рятувальні підрозділи (частини); 6) добровільні формування цивільного захисту.

Статтею 120 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається: 1) особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та членам їхніх сімей, які перебувають на їх утриманні; 2) батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або зникли безвісти під час виконання службових обов`язків; 3) особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов`язків, та членам їхніх сімей.

Пільги, передбачені частиною першою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, лише зміна нормативно-правового акту, яким регулюються спірні правовідносини, не позбавляє позивача права на пільги, оскільки підстави набуття таких пільг в новому законодавчому акті збереглися в повному обсязі.

Крім того, зміна в назві посад працівники пожежної безпеки та працівники служби цивільного захисту також не може свідчити про втрату позивачем право на користування пільгами, які він мав в силу Закону, що діяв на час звільнення його з органів пожежної безпеки.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 1-16/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини 6 ст.22 ЗУ «Про міліцію» та ч.7 ст.22 ЗУ «Про пожежну безпеку», в мотивувальній частині якого зазначено, що Україна як соціальна держава взяла на себе зобов`язання щодо соціального захисту громадянина, забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, тощо. Позбавлення членів сім`ї працівника міліції чи особового складу державної пожежної охорони права на житлово-комунальні пільги, якими вони користувались протягом усього періоду перебування останнього на службі в міліції чи державній пожежній охороні, у разі його звільнення за віком, через хворобу чи за вислугою років означало б не лише суттєве обмеження прав особи, звуження їх змісту та обсягу, а й дискримінацію непрацездатних, приниження людини, зневаження її честі й гідності, повагу до яких закріплено на конституційному рівню.

Крім того, частина 5 статті 17 Конституції України встановлює обов`язок держави щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які перебувають на службі в Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Фундаментальним правовим підґрунтям для закріплення цього обов`язку держави є визнання Конституцією України людини найвищою соціальною цінністю (ст. 3), проголошення України соціальною державою (преамбула, ст. 1), конституційний обов`язок держави і відповідні йому права громадян України, які перебувають або перебували на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей, отримали свій розвиток та конкретизацію, зокрема в ст.22 Закону України «Про міліцію», де визначено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно статті 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, відповідно до викладеного і обставин справи, з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України і втратою чинності Законом України «Про пожежну безпеку» відбулося чергове перепідпорядкування органів державної пожежної охорони із збереженням їх основних завдань та функцій.

Оскільки позивачу призначалися вказані пільги відповідно до чинного на той момент законодавства, відповідно позбавлення вказаних пільг є обмеженням його прав, а також враховуючи що чинним на час розгляду справи законодавством аналогічно передбачено право отримання пільг особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов`язків, та членам їхніх сімей, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо права ОСОБА_1 на отримання 50-відсоткової пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного суду від 24 січня 2019 року у справі № 820/5836/15.

Враховуючи вище викладене, є підстави для часткового задоволення позовних вимог, оскільки при визначенні періоду, з якого має бути відновлене порушене право, слід враховувати і строки, передбачені ч.2 ст. 122 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з позовом звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23 квітня 2019 року.

Частинами 1, 2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи дату звернення позивача до суду першої інстанції з адміністративним позовом - 23 квітня 2019 року та відсутності клопотання про поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог періоду, що стосується з 01 липня 2013 року по 22 жовтня 2019 року без розгляду. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 160/3764/19 - скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , які стосуються періоду з 01 липня 2013 року по 22 жовтня 2018 року.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 160/3764/19 - залишити без змін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 липня 2013 року по 22 жовтня 2018 року - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 31.10.2019р..

Повний текст постанови виготовлено 05.11.2019р..

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова