Справа № 540/2233/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2233/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить ввизнати протиправними дії відповідача з підроблення й використання завідомо підроблених розпорядчих документів та зобов`язати його утриматись від використання завідомо підроблених розпорядчих документів.

У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 28.10.2019р. вказаний позов було залишено без руху з надання позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Зокрема, в ухвалі від 28.10.2019р. зазначено наступне: "Так, відповідно до положень ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. В позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Вивчивши вимоги позивача, судом встановлено, що вони не є конкретизованими. Так, позивач просить визнати протиправними дії відповідача з підроблення й використання завідомо підроблених розпорядчих документів, але при цьому не зазначає використання яких саме документів призвели до протиправності дій. Зі змісту позовних вимог незрозумілим є використання яких саме документів на думку позивача є протиправним та від використання яких документів відповідач має утриматись.

Вирішуючи питання щодо протиправності дій відповідача з використання тих чи інших розпорядчих документів, суду слід дослідити та встановити факт порушення прав позивача у наслідок підроблення та використання завідомо підроблених документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Однак, враховуючи, що позивач не зазначає у вимогах які саме документи є підробленими та використання яких документів позивач вважає протиправними, суд позбавлений такої можливості.

Крім того, суд звертає увагу, що підробка документу, як і використання завідомо підробленого документу є злочином, за вчинення якого передбачена відповідальність відповідно до норм Кримінального кодексу України. Разом з тим відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

З наведеного убачається, що до юрисдикції адміністративного суду не входить дослідження та встановлення наявності чи відсутності злочинних дій, тому позивачу слід або додати до позову вирок, яким встановлено факт підроблення документів, на які він посилається чи використання завідомо підроблених документів або сформулювати позовні вимоги відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Суд також враховує вже зазначену позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду. У п. 30- 32 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" (заява №49069/11) Суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (див. рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), п. 36, Series A №18). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання в реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу (див. серед іншого (inter alia), рішення у справах "Рош проти Сполученого Королівства" (Roche v. the United Kingdom), заява №32555/96, п. 117, та "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (Salontaji-Drobnjak v. Serbia), заява №36500/05, п. 132). Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A №93).

Враховуючи вищевикладене, позивачу слід викласти позовні вимоги у відповідності до положень ст.160 КАС України."

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху направлена на адресу позивача та отримана останнім 30.10.2019р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням.

04 листопада 2019 року позивачем подано до суду клопотання про усунення недоліків.

Вивчивши вказане клопотання, суд дійшов до наступного.

Так, зі змісту хвали від 28.10.2019р. убачається, що підставою залишення позову без руху стала її невідповідність до норм Кодексу адміністративного судочинства. Так, позивач просить визнати протиправними дії відповідача з підроблення й використання завідомо підроблених розпорядчих документів, але при цьому не зазначає використання яких саме документів призвели до протиправності дій. Зі змісту позовних вимог незрозумілим є використання яких саме документів на думку позивача є протиправним та від використання яких документів відповідач має утриматись. Вирішуючи питання щодо протиправності дій відповідача з використання тих чи інших розпорядчих документів, суду слід дослідити та встановити факт порушення прав позивача у наслідок підроблення та використання завідомо підроблених документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Однак, враховуючи, що позивач не зазначає у вимогах які саме документи є підробленими та використання яких документів позивач вважає протиправними, суд позбавлений такої можливості.

Крім того, суд звертає увагу, що підробка документу, як і використання завідомо підробленого документу є злочином, за вчинення якого передбачена відповідальність відповідно до норм Кримінального кодексу України. Разом з тим відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вищевказане наведено також в ухвалі від 28.10.2019р.

Також у вказаній ухвалі чітко зазначені недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, а саме: "З огляду на викладене позовна заява відповідно до ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для подання до суду оформленої належним чином позовної заяви із зазначенням, окрім іншого, змісту позовних вимог, які є обґрунтованими, конкретизованими та відповідають нормам КАС України.".

Тобто позивачу слід було надати до суду виправлену редакцію позовної заяви із сформульованими та конкретизованими позовними вимогами відповідно до способів захисту прав, встановлених нормами КАС України у кількості екземплярів для суду та відповідача.

Натомість позивачем надано до суду один екземпляр клопотання про усунення недоліків, яке містить обґрунтування того, що предметом даного спору є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник внаслідок здійснення відповідачем владних управлінських функцій, про визнання протиправними дій відповідача з підроблення й використання завідомо підроблених розпорядчих документів та зобов`язати відповідача утриматись від використання завідомо підроблених розпорядчих документів.

Отже, з наведеного убачається, що позивачем не дотримано способу усунення недоліків, встановленого судом в ухвалі від 28.10.2019р., що позбавляє суд можливості прийняття вказаного клопотання в якості усунення недоліків позовної заяви.

Фактично ухвала від 28.10.2019р., якою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, зазначено спосіб та строк усунення недоліків, не виконана.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, вказаний позов підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє останнього права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Отже, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1921,00 грн. підлягає поверненню.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, разом з доданими документами повернути позивачу.

Повернути позивачу сплачений судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн., згідно квитанції про сплату від 23.10.2019р. №48900.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Пекний А.С.