Справа № 320/951/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м. Київ № 320/951/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Хмельницької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного державного інспектора митного посту "Славута" Хмельницької митниці ДФС Островського П.М. про коригування митної вартості товарів № UA 400000/2019/000821/2 від 14 лютого 2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення головного державного інспектора митного посту "Славута" Хмельницької митниці ДФС Островського П.М. про відмову в прийнятті митної декларації за № UA 400020/2019/0004;

- зобов`язати відповідача вчинити митне оформлення легкового автомобіля марки BMV, модель 530D, 2008 р.в., реєстраційний номер ( болгарський ) РВ3406РМ на підставі поданих позивачем документів із ціни товару 4300 євро, сума митних платежів при цьому становить 92 466 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованого транспортного засобу. Стверджує, що ним при цьому було також надано звіт про оцінку вартості автомобіля згідно з довідником EurotaxSCHWACKE. У поданій митній декларації митна вартість транспортного засобу позивачем визначена за ціною договору (контракту) щодо транспортного засобу, який імпортується (основний метод). Проте, відповідачем протиправно, в порушення норм ст. 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, здійснено визначення митної вартості автомобіля за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та значно збільшено вартість автомобіля. Вважає, що застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості суттєво порушує права позивача. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

2 квітня 2019 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що вартість автомобіля відповідно до договору від 25 січня 2019 р. становить 4300 Євро. При цьому, в митній декларації вартість автомобіля заявлена позивачем самостійно за другорядним методом визначення вартості відповідно до висновку експерта від 12 лютого 2019 р. № 0, а не за основним методом, як зазначає позивач.

Крім того, митний орган вказує, що по цій митній вартості АСАУР згенеровано ризик за напрямком контролю правильності визначення вартості, а саме: митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Відповідач вважає, що позивачем заявлено не вірну митну вартість транспортного засобу та не надано доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару. Заперечує надання позивачем до митного оформлення звіту про оцінку вартості автомобіля згідно з довідником EurotaxSCHWACKE. Вказує, що поданий позивачем звіт про оцінку автомобіля, зроблений в Україні, посилається на недостовірні дані і тому не може бути взятим до уваги. Зазначає, що за даними митного органу вказаний автомобіль увезено на митну територію України не позивачем, а іншою особою ще у 2018 р., тоді як згідно з договором позивач його придбав в Болгарії нібито 25.01.2019. Вказує, що на вимогу митного органу надати додаткові документи на підтвердження митної вартості автомобіля уповноважена особа декларанта надала письмову відмову. За таких обставин митний орган визначив митну вартість автомобіля за резервним методом.

17 травня 2019 р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації. Ним було подано всі необхідні документи, визначені у ст. 53 Митного кодексу України. Вважає, що ним надано аргументовані та безперечні докази вартості аналогічного виду транспорту, які спростовують вказані у відзиві вартісні дані відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22 жовтня 2019 р. У цій ухвалі також було задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

22 жовтня 2019 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні просили у задоволенні адміністративного позову відмовити. Зазначили при цьому, що позивачем у митній декларації було визначено резервний метод визначення митної вартості транспортного засобу, а не основний, як про це вказує у позові позивач. Представник відповідача також спростував твердження позивача про те, що ним під час митного оформлення було надано повний пакет документів на підтвердження митної вартості автомобіля. Зокрема, не було надано звіту про оцінку вартості автомобіля згідно з довідником EurotaxSCHWACKE.

22 жовтня 2019 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з поданими клопотаннями сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 22 жовтня 2019 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати подальший судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з матеріалами справи 25 січня 2019 року у м. Пловдив (Болгарія) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Креатив Інжинирінг» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу. Позивач придбав автомобіль марки BMW, модель: 530D, № на рамі: НОМЕР_2 , державний реєстраційний №: НОМЕР_3 , за 4 300 Євро.

12 лютого 2019 р. на виконання заяви позивача приватним підприємцем ОСОБА_2 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, проведено оцінку вартості транспортного засобу, придбаного позивачем. За результатами складено звіт № 0 про оцінку нерозмитненого транспортного засобу, що ввезений на митну територію України. Вартість нерозмитненого легкового автомобіля BMW 530 D, болгарський реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_2 , 2008 року випуску, дата першої реєстрації 14 березня 2008 р., становить: 133 480 грн. До звіту додано роздруківки з даними про вартість аналогічних автомобілів, які не мають відомостей щодо сайтів, з яких їх отримано.

14 лютого 2019 р. позивачем до відповідача подано електронну митну декларацію № UA400020/2019/000841. Цією декларацією позивачем заявлено до митного оформлення легковий автомобіль марки BMW, модель 530 D, ідентифікаційний номер ТЗ (номер кузова/шасі) НОМЕР_2 , загальна кількість місць, включаючи місця водія 5; призначення - пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна дизельний; номер двигуна «номер даних»; робочий об`єм циліндрів 2993 см. куб., потужність 173 кВт; бувший у використанні, календарний р.в. 2008, модельний р.в. 2008. Торгівельна марка: BMW.

У графі 43 (МВВ) міститься позначка 6, що відповідає другорядному методу визначення митної вартості (резервний). Загальна сума за рахунком і ціна товару вказана 4300 євро (графа 22 і 42), а коригування вартості - 133480 грн. (4358,05 євро).

На підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем до митного оформлення разом з митною декларацією № UA400020/2019/000841 відповідно до вимог МК України подано наступний перелік наявних у нього документів, які зазначено в митній декларації, а саме:

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice), б/н, від 25 січня 2019 р.;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 8 серпня 2013 р.;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціальною експертною організацією № 0 від 12 лютого 2019 р.;

- договір про надання послуг митного брокера № ТЗ-30 від 12 лютого 2019 р.;

- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні, паспорт серії НОМЕР_6 від 15 листопада 2005 р.;

- заява б/н від 12 лютого 2019 р.;

- рішення № 66 від 27 грудня 2018 р..

Як вбачається з цього переліку, звіт про оцінку вартості автомобіля згідно з довідником EurotaxSCHWACKE при митному оформленні до митної декларації не додавався.

Відповідач за наслідками розгляду поданих документів направив позивачеві електронне повідомлення від 14 лютого 2019 року, у якому зазначив, що «Відповідно до п. 12 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митні території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 р. № 1077, просимо надати додаткові документи, що підтверджують заявлену фактурну вартість транспортного засобу, а саме: 1) договір купівлі-продажу або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 2) рахунок-фактура (інвойс); 3) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу; 4) інші платіжні документи, що підтверджують вартість оцінюваного транспортного засобу та містять реквізити, необхідні для ідентифікації такого транспортного засобу; 5) договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку транспортного засобу; 6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) продавця транспортного засобу; 8) копія митної декларації країни експорту; 9) довідкова інформація щодо вартості у країні експорту транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним транспортним засобам, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв`язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів».

14 лютого 2019 р. відповідач електронною поштою отримав лист №15 від представника позивача - ФОП ОСОБА_3 . Листом відповідача повідомлено, що документи, зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 р. №1077, декларант надати не може.

14 лютого 2019 р. відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2019/000821/2. У п.33 цього Рішення відповідачем зазначено наступні підстави: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують вартість товарів у відповідності до вимог ч. 3 ст. 368 МК України. У митного органу наявні докази недостовірності заявленої фактурної вартості товарів, оскільки вартість даного товару нижча митної вартості ідентичних товарів, яка складає 8750 Євро, Митний кодекс України від 13 березня 2012 р. № 4495-VI, Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 р. № 1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 795», інформація щодо вартості ідентичних товарів.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13 березня 2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 1 червня 2012 р. (далі - МК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина 1 ст. 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 статті 52 МК України).

Відповідно до вимог статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 54 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст. 54 МК України).

Із аналізу наведених норм суд дійшов висновку про те, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом ДФС України від 11 вересня 2015 року №689 (далі - Методичні рекомендації).

У відповідності до пунктів 114 розділу 2 Методичних рекомендацій робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів і зборів, що провадить контроль за правильністю визначення митної вартості товарів (далі - посадова особа).

Виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірки включення/невключення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в органу доходів і зборів інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо); порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки наявності взаємозв`язку продавця та покупця; перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним методом до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу; перевірки особливостей формування вартості окремих видів товарів відповідно до розділу 3 Методичних рекомендацій; перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документальне підтвердження; перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну; перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності прийнятих іншими митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту) або документа, який його замінює, що й оцінювані товари за результатами спрацювання критерію автоматизованої системи аналізу та управління ризиками; перевірки та аналізу документів, додатково поданих органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до статті 53 Кодексу.

За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 Кодексу.

Положеннями пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій закріплено, що при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ); наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

Згідно з пунктом 8 розділу 2 Методичних рекомендацій у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Положеннями розділу 5 Методичних рекомендацій передбачено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідач вказав, що при реєстрації в електронній базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС (САІС) електронної митної декларації №UA400020/2019/000841 відбулося спрацювання ризиків, що стосуються митної вартості задекларованого товару:

- 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби» - митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN - кодами: WBANX71040CS64312, валюта - EUR, вартість - 8750,00€/шт.;

- 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» - митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN - кодами: WBANX71040CS64312, валюта - EUR, вартість - 8750,00€/шт.;

- 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» - митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN - кодами: WBANX71040CS64312, валюта - EUR, вартість - 8750,00€/шт.;

- 210-1 «Проведення митного органу транспортного засобу» - митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN - кодами: WBANX71040CS64312, валюта - EUR, вартість - 8750,00€/шт.;

- 911-1 «Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки» - митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN - кодами: WBANX71040CS64312, валюта - EUR, вартість - 8750,00€/шт.

В силу приписів статті 54 Митного кодексу України на митний орган покладено обов`язок здійснити контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. При цьому, митниця має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

При цьому відповідачем встановлено, що відповідно до баз даних «Диспетчер зони митного контролю» і «Пасажирський пункт пропуску» автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» вказаний транспортний засіб ввезений на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення 27 червня 2018 р. громадянином Chauhan Aryan, адреса India Uttar Pradeesh 25 Baghpat. Митний режим тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу змінено на митний режим імпорту (тобто випуск у вільний обіг на митній території України).

Із урахуванням наведеного суд визнає, що у митного органу були підстави брати під сумнів наданий позивачем договір купівлі-продажу автомобіля від 25 січня 2019 р., укладений у м. Пловдив (Болгарія), оскільки на той час автомобіль із 27 червня 2018 р. вже перебував на митній території України.

Крім цього, відповідачем встановлено, що вартість автомобіля згідно з договором від 25 січня 2019 р. б/н становить 4300 Євро. При цьому в митній декларації вартість автомобіля заявлено декларантом самостійно за другорядним методом визначення митної вартості згідно з висновком експерта від 12 лютого 2019 р. № 0 (за рівнем вартості 133480,00 грн., що дорівнює 4358,05 Євро).

Тому суд зазначає, що твердження позивача у позові про застосування ним основного методу визначення митної вартості не відповідають дійсності.

Митним органом виявлено також, що висновок експерта від 12 лютого 2019 р. №0 (на підставі якого задекларовано вартість товару) містить невідповідності, зокрема, для визначення вартості експертом використано серед інших довідник EurotaxSCHWACKE та прайс-листи сайту «Автобазар», хоча витяги із EurotaxSCHWACKE та сайту «Автобазар» відсутні.

При цьому, експертом у таблиці 2 висновку вказано середню ціну купівлі ідентичного транспортного засобу 5138 Євро із зазначеного в якості підтверджуючих документів довідник EurotaxSCHWACKE та сайту «Автобазар». Так, митний орган зазначає, що фактично використано невідомий документ, який містить дві вартості автомобіля БМВ 530, 2008 року виготовлення ((5419+4857)/2=5138 Євро) та не містить посилання на будь-який сайт, довідник.

З урахуванням наведеного суд погоджується з аргументами відповідача про те, що наданий позивачем звіт про оцінку автомобіля містив посилання на недостовірні та непідтверджені дані і не міг бути взятий до уваги.

Ураховуючи вищевикладене, відповідач направив запит № 23 від 14 лютого 2019 р. до Відділу контролю митної вартості ДФС та запропонував декларанту надати додаткові докази, які б підтвердили правильність визначення митної вартості автомобіля.

На цей запит декларантом додаткових документів подано не було.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що митний орган протиправно застосував резервний метод визначення митної вартості товару за можливості встановлення митної вартості товару за ціною договору (контракту). Вказані доводи суд вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Суд зазначає, що при подачі до митного органу декларації позивачем самостійно було зазначено резервний метод визначення митної вартості товару, про що в графі 43 електронної митної декларації проставлено позначку - 6.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 р. №651, графа 43 «Метод визначення вартості» заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.57 МК України шостий порядковий номер відповідає резервному методу визначення вартості товарів.

Суд бере до уваги, що уповноваженою особою позивача особисто визначено саме такий метод встановлення вартості декларованого товару - 6. Суд враховує, що у судовому засіданні позивач підтвердив, що його митним брокером дійсно в митній декларації заявлено резервний метод визначення митної вартості. Це означає, що твердження позивача у позові про зазначення ним основного метода визначення митної вартості спростовується наявною у справі митною декларацією і не відповідає дійсності.

Під час опрацювання митним органом документів, які подані декларантом, встановлено розбіжності, про які вже зазначалося вище.

Після встановлення розбіжностей у поданих документах та при спрацювання ризиків, що стосуються митної вартості задекларованого товару, митним органом проведено процедуру консультацій з декларантом відповідно до вимог розділу 2 Методичних рекомендацій.

Так, на виконання вимог ч. 3 ст.53 МК України, декларанту надіслано повідомлення про надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість автомобіля, а саме:

1) договір купівлі-продажу або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

2) рахунок-фактура (інвойс);

3) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу;

4) інші платіжні документи, що підтверджують вартість оцінюваного транспортного засобу та містять реквізити, необхідні для ідентифікації такого транспортного засобу;

5) договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку транспортного засобу;

6) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) продавця транспортного засобу;

8) копія митної декларації країни експорту;

9) довідкова інформація щодо вартості у країні експорту транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним транспортним засобам, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв`язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів».

Суд враховує, що уповноважена особа позивача повідомила митний орган про неможливість надання цих додатково витребуваних документів.

Щодо висновку експерта від 12 лютого 2019 р. №0 (на підставі якого задекларовано вартість товару), суд зазначає, що відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2013 р., під час підготовки висновку оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані із об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна та іншу істотну інформацію. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що оскільки звіт про незалежну оцінку автомобіля містив посилання на довідник EurotaxSCHWACKE та прайс-листи сайту «Автобазар», а витяги із EurotaxSCHWACKE та сайту «Автобазар» до звіту не додано і відсутні, то у відповідача були підстави ставити під сумнів наведені у звіті висновки щодо вартості автомобіля і не брати їх до уваги.

Тому суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що висновок про вартість автомобіля базується на дослідженнях, наявних у звіті про незалежну оцінку автомобіля, які нібито безпідставно не взято до уваги відповідачем при визначенні вартості декларованого товару.

Суд зазначає, що інших додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість автомобіля, позивачем Хмельницькій митниці не надано.

За таких обставин суд визнає, що висновок митного органу про неможливість використання методу визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) узгоджується із положеннями частини третьої статті 58 МК України та є правомірним.

Суд погоджується з доводами відповідача та зазначає, що за відсутності подання декларантом належних додаткових документів, митним органом правомірно було застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. При цьому суд звертає увагу, що саме цей метод згідно з поданою декларацією і пропонував для визначення митної вартості позивач через уповноважену особу.

Суд дійшов висновку про наявність у митного органу необхідних та достатніх правових підстав для винесення рішення про коригування митної вартості товарів Хмельницької митниці ДФС №UА 400000/2019/000821/2 від 14 лютого 2019 року.

При цьому для визначення митної вартості в розмірі 8750 євро відповідач використав достовірну інформацію щодо митної вартості аналогічних автомобілів згідно з відомостями інформаційних баз даних митного органу та декількох спеціалізованих відповідних сайтів, які долучено до справи і досліджено судом.

Із урахуванням наведеного суд вважає, що митним органом використано належні джерела для встановлення та підтвердження інформації щодо митної вартості автомобіля при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості автомобіля позивача.

Після прийняття рішення про коригування митної вартості позивач не скористався передбаченим МК України правом на випуск вказаного автомобіля у вільний обіг за умови надання гарантів відповідно до розділу Х МК України.

Суд також погоджується з доводами відповідача про те, що картка відмови від 14.02.2019 видана митним органом не стосовно відмови в прийнятті митної декларації, як про це помилково зазначає позивач, а щодо відмови в митному оформленні митної декларації із зобов`язанням декларанта подати нову митну декларацію та задекларувати митну вартість автомобіля, визначену в спірному Рішенні.

Суд бере до уваги, що перераховані позивачем на рахунок митниці кошти в сумі 92466 грн позивачу повернуто відповідно до його заяви про повернення коштів. Ці обставини не заперечував у судовому засіданні позивач.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які спростовують наведені у позові твердження позивача та підтверджують правомірність рішення про коригування митної вартості товарів Хмельницької митниці ДФС №UА 400000/2019/000821/2 від 14 лютого 2019 року. Тому за встановлених судом обставин та відсутності протиправних дій і рішень митного органу відсутні також і підстави для визнання протиправним та скасування рішення головного державного інспектора митного посту "Славута" Хмельницької митниці ДФС Островського П . М . про відмову в прийнятті митної декларації за № UA 400020/2019/0004 та для зобов`язання відповідача вчинити митне оформлення легкового автомобіля марки BMV, модель 530D, 2008 р.в., реєстраційний номер ( болгарський ) НОМЕР_3 на підставі поданих позивачем документів із ціни товару 4300 євро, сума митних платежів при цьому становить 92 466 грн. 00 коп.

Наведене свідчить, що дії та рішення відповідача були правомірними. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, то підстави для вирішення питання про повернення судового збору і витрат на правничу допомогу у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_7 .

Відповідач - Хмельницька митниця Державної фіскальної служби України, адреса: вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, 29010, код ЄДРПОУ - 39423132.

Суддя Журавель В.О.

Дата складання рішення суду 6 листопада 2019 р.