Справа № 153/904/19
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2019 р. Справа153/904/19

Провадження2-а/153/21/19-а

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №06/93 від 27.05.2019 і закрити справу на підставі ст.247 п.1 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. У своєму адміністративному позові посилається на те, що 18 червня 2019 року із поштового ящика за місцем свого проживання він отримав конверт від відповідача із вмістом оскаржуваної постанови про закриття справи №06/193 від 27.05.2019. З мотивувальної частини оскаржуваної постанови від 16 лютого 2019 року разом він разом з ОСОБА_2 здійснили незаконну порубку дерев в кількості 13 шт. різних порід та діаметрів, а також здійснили пошкодження до ступеня неприпинення росту 12 дерев різних порід та діаметрів стовбура біля шийки кореня в полезахисній лісовій смузі, яка розташована біля поля 04 за межами населеного пункту с.Клембівка на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із резулятивної частини оскаржуваної постанови відповідач закрив справу про адміністративне правопорушення відносно нього. Постанову про закриття справи №06/193 від 27.05.2019 вважає незаконною, такою, що не ґрунтується на реальних обставинах і фактах та за відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували його вину, а тому така незаконна постанова підлягає скасуванню. Протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502, про який вказано в постанові, в його присутності не складався, процесуальних прав передбачених ст.268 КУпАП йому ніхто не роз`яснював, чим позбавили його права на захист, права заявляти клопотання, подавати докази, тощо. В оскаржуваній постанові зазначено про заслуховування осіб, що брали участь у розгляді справи, хоча участі у розгляді справи він не приймав. Хто конкретно приймав участь у справі в постанові не зазначено. Які конкретно докази були дослідження у постанові також не зазначено. Окрім цього, в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП йому не вручався під розписку другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502, який зазначений в оскаржуваній постанові. Права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП та зокрема право мати захисника, відповідачем не роз`яснювались. Вказав, що складання без його участі та його присутності протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502, не роз`яснення йому його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, не вручення йому другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, є безумовним порушенням його права на захист, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502 не може вважатись належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.65-1 КУпАП, як про це зазначає відповідач. Зазначив, що в оскаржуваній постанові відповідач послався на вчинене правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України, що є неконкретизованим, оскільки ст.105 Лісового кодексу України передбачає відповідальність за порушення лісового законодавства містить 20 окремих пунктів відповідальності. Тобто, відповідач в оскаржуваній постанові не конкретизував який саме пункт статті 105 Лісового кодексу України, на думку відповідача, він порушив. Окрім викладеного, оскаржувана постанова не містить вказівки та не зазначена норма закону, на якій правовій підставі закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є суттєвим порушенням вимог КУпАП, правовою невизначеністю та порушенням права на захист, у зв`язку з тим, що він взагалі вважає себе невинним у знищенні та пошкодженні полезахисної лісової смуги, як про це зазначено в оскаржуваній постанові.

10.07.2019 за вх.№5158 старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванський В.Г. подав відзив. У відзиві зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню, а постанова про закриття справи №06/193 від 27.05.2019 є цілком законною та винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України. Позивач зазначає, що протокол №0009502 від 20.03.2019 не складався в його присутності та процесуальних прав передбачених ст.268 КУпАП ніхто не роз`яснював. Дані твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки протокол №0009502 від 20.03.2019 відносно ОСОБА_1 складався в Ямпільському ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області в присутності позивача, що може підтвердити свідок ОСОБА_3 , про що свідчить запис у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2019. У формі протоколу міститься частина із зазначенням ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, однак відмовляючись від підписання протоколу, позивач свідомо відмовився від ознайомлення із вищезазначеними статтями, про що зроблена відмітка у відповідній графі протоколу. На виконання рішення Ямпільського районного суду №153/511/19 від 19.04.2019 за вих. №2153/06 ОСОБА_1 було направлено повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що вважається належним чином повідомлено позивача про розгляд справи. Оскільки, відповідач не з`явився і був належним чином сповіщений (поштове повідомлення про вручення від 20.05.2019), згідно ст.268 КУпАП, справа була розглянута без участі позивача. Зважаючи на те, що позивача належним чином було сповіщено про час та місце розгляду адміністративної справи відносно нього, ОСОБА_1 , на розгляд справи не з`явився, справа була розглянута за його відсутності та винесено постанову про закриття справи №06/193 від 27.05.2019. Враховуючи вищесказане, вважає, що посилання позивача щодо позбавлення його права на захист, права заявляти клопотання, подавати докази тощо, є безпідставним оскільки позивач свідомо відмовився від отримання всіх складених відносно нього документів (протокол про адміністративне правопорушення, постанова про адміністративне стягнення). Вказав, що у своєму адміністративному позові позивач посилається на те, що в оскаржуваній постанові не конкретизовано пункт порушеної статті Лісового кодексу України. Згідно п. 4.4. Інструкції №264 та відповідно до вимог статті 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема: зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Щодо зазначення у оскаржуваній постанові пунктів ст.105 Лісового кодексу України, зазначив, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за знищення та пошкодження полезахисної смуги шляхом здійснення незаконної порубки дерев в кількості 13 шт. різних порід та діаметрів, а також здійснив пошкодження до ступеня неприпинення росту 12 дерев різних порід та діаметрів. Саме за незаконне вирубування та пошкодження дерев (п.1 абзац 2 ст.105 ЛКУ) визнано винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 595 гривень. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Дана інформація зазначена у відповідній графі протоколу, де вказано суть заподіяної шкоди, а саме «незаконна порубка дерев та пошкодження дерев до ступеня припинення росту». Зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, керуючись ст.38 КУпАП, винесена постанова про закриття справи за №06/193 від 27.05.2017. Зазначив, що оскільки порушення вчинено 16.02.2019, а тому час для притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст.38 КУпАП, закінчився. Винесення держінспектором постанови №06/193 від 27.05.2019 про закриття справи є законною та правомірною. Фіксування старшим державним інспектором з ОНПС порушень ОСОБА_1 вимог природоохоронного законодавства, та притягнення до адміністративної відповідальності, є законним та правомірним, з чітким дотриманням вимог норм закону. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області №153/904/19 від 24 червня 2019 року поновлено позивачеві строк звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №107178 від 01.07.2019 надав суду письмову заяву за вхід.№7991 від 06.11.2019, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд їх задовольнити. Надав суду копію рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/511/19 від 19.04.2019.

Відповідач старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванський В.Г. у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7988 від 06.11.2019, в якій просив судове засідання провести у його відсутність у зв`язку з його перебуванням у відрядженні у Чернівецькому районі. Із позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

Із постанови про закриття справи №06/193 від 27.05.2019 (а.с.4) судом встановлено, що справу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 закрито, разом з тим у постанові про закриття справи №06-193 від 27.05.2019 не зазначено підстави закриття провадження у справі. У постанові відсутні посилання на норми діючого законодавства, яке регулює підстави закриття провадження у справі.

Із копії повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення вих.№2153/06 від 13.05.2019 та копії фіскального чеку Укрпошта від 16.05.2019 встановлено, що начальником Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення - 27.05.2019 о 10 годині 00 хвилин.

Із копії поштового рекомендованого повідомлення встановлено, що 20.05.2019 ОСОБА_1 отримав копію повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення вих.№2153/06 від 13.05.2019.

Із копії фіскального чеку Укрпошта від 30.05.2019 встановлено, що 30.05.2019 на адресу ОСОБА_1 направлено копію постанови про закриття справи №06/193 від 27.05.2019.

Відповідно ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Тому, хоча у судовому засіданні і оглядались додані відповідачем до відзиву письмові докази, їх ксерокопії, зокрема протокол про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2019, однак із врахуванням вище викладених вимог ч.9 ст.79 КАС України, суд не бере даний докази до уваги, оскільки відповідачем не надано суду підтвердження надсилання (надання) їх копій позивачеві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Згідно ст.105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: 1) незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; 2) знищенні або пошкодженні лісу внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, порушенні інших вимог пожежної безпеки в лісах; 3) знищенні або пошкодженні лісу внаслідок його забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими і побутовими відходами, стічними водами, іншими шкідливими речовинами, підтоплення, осушення та інших видів шкідливого впливу; 4) засміченні лісів побутовими і промисловими відходами; 5) порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 6) знищенні або пошкодженні лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також природного підросту та самосіву на землях, призначених для відновлення лісу; 7) порушенні правил зберігання, транспортування та застосування засобів захисту лісу, стимуляторів росту, мінеральних добрив та інших препаратів; 8) розкорчовуванні лісових ділянок і використанні їх не за призначенням, у тому числі для спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд без належного дозволу; 9) самовільній заготівлі сіна та випасанні худоби на лісових ділянках; 10) порушенні правил заготівлі лісової підстилки, лікарських рослин, дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід тощо; 11) заготівлі лісових ресурсів способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів; 12) порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, заготівлі живиці і використання інших лісових ресурсів; 13) невнесенні плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки; 14) знищенні та пошкодженні відмежувальних знаків у лісах; 15) введенні в дію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає негативному впливу на стан і відтворення лісів; 16) порушенні строків повернення лісових ділянок, що перебувають у тимчасовому користуванні, або невиконанні обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; 17) пошкодженні сіножатей, пасовищ і ріллі на землях лісогосподарського призначення; 18) знищенні або пошкодженні лісоосушувальних канав, дренажних систем і доріг на лісових ділянках; 19) невиконанні приписів державної лісової охорони та органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за додержанням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 20) порушенні вимог з охорони пралісів, квазіпралісів та природних лісів. Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення лісового законодавства.

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суду не надано доказів, на підтвердження обставин, викладених у постанові про закриття справи. Не надано жодного доказу, що відповідачем під час розгляду справи були роз`яснені та дотримані права позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені КУпАП та його право на захист. Окрім того, як зазначалося вище, у постанові не зазначено підстави закриття провадження у справі, що є порушенням чинного законодавства.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

В змісті оскаржуваної постанови відсутній підпис позивача про вручення йому цього документа, справа про адміністративне правопорушення розглянута без його участі, суду не надано достовірних доказів про вручення або направлення копії постанови позивачу, постанова не містить даних про підстави закриття провадження у справі.

Відповідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинні бути з`ясовані: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оскільки відповідачем не надано доказів правомірності свого рішення, хоча чинним законодавством такий обов`язок покладено саме на нього, також, у прийнятому рішенні відповідачем не зазначено підстави закриття, то суд приходить до висновку, що винесена постанова, винесена із порушенням вимог чинного законодавства, та яка винесена без об`єктивного розгляду справи, без дослідження будь-яких доказів.

На підставі викладеного та враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про закриття справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про закриття справи.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст.293 ч.1 п.3 КУпАП постанову №06/193 від 27.05.2019 - скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 122, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.288, 289, 293 ч.1 п.2 України, суд

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Скасувати Постанову №06/193 від 27 травня 2019 року про закриття справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.65-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк