Справа № 440/1138/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29 жовтня 2019 р. рокуСправа № 440/1138/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року (суддя Алєксєєва Н.Ю.; м. Полтава; повний текст рішення складено 26.06.2019) по справі № 440/1138/19
до Державної установи "Кременчуцька виховна колонія"
про визнання протиправним наказу, стягнення моральної шкоди,
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним наказ Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" від 07 лютого 2019 року № 2/ОС/СТ-19 "Про порушення вимог "Правил щодо зовнішнього вигляду осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, інших категорій працівників Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції" лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_1 та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 922,08 грн (дев`ятсот двадцять дві гривні вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Кременчуцька виховна колонія".

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

03 жовтня 2019 року позивачем подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. До заяви позивачем долучено докази понесених витрат, а саме: копію акту про надані послуги за договором, копію розрахунку суми гонорару та квитанції.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року по справі № 440/1138/19 залишено без змін.

Водночас, судом апеляційної інстанції не розглянуто заяву позивача та не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи поданої позивачем заяви, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

За змістом частин першої та другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 року по справі № 814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

На підтвердження витрат на правову допомогу, надану протягом розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем надано до матеріалів справи договір про надання професійної правової допомоги від 20.02.2019 (т. 2 а.с.54), акт про надані послуги за договором від 20.02.2019, складений 11.09.2019, розрахунок суми гонорару за договором від 20.02.2019, складений 11.09.2019, квитанцію № 1 від 11.09.2019, ордер серії ПТ № 158455 від 03.10.2019 (т. 3 а.с. 21-24).

За умовами договору про надання професійної правової допомоги від 20.02.2019, адвокат (Варавін Сергій Дмитрович) приймає на себе обов`язки за представництво інтересів ОСОБА_1 в органах судової та виконавчо-розпорядчої влади в Україні (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору за здійснення і надання послуг, передбачених п. 1 цієї угоди клієнт (Ясна Мар`яна Сергіївна) сплачує адвокату винагороду за домовленістю сторін. Розрахунок винагороди адвоката надається адвокатом для погодження клієнту і в подальшому визначена за розрахунком сума вказується у додатку до цього договору.

Згідно із наданого до суду розрахунку суми гонорару від 11.09.2019, при наданні правової допомоги за договором адвокатом було витрачено 3 години, година роботи адвоката оплачується у розмірі 600 грн.

Витрачений час, який брався до уваги при розрахунку гонорару: аналіз апеляційної скарги відповідача по справі, консультація щодо підстав оскарження, зазначених в апеляційній сказі - 1 година (600 грн), складання відповіді на відзив - 2 години (1200 грн).

На підтвердження фактичного виконання умов договору про надання професійної правової допомоги до суду надано копію акту про надані послуги від 11.09.2019, складеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за змістом якого адвокат надав юридичні послуги на підставі договору про надання професійної правової допомоги від 20.02.2019, а клієнт прийняв надані послуги, перелік яких зазначений у розрахунку гонорару та загальний розмір яких становить 1800 грн.

Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 1200 грн., на підтвердження чого надано квитанцію №1 від 11.09.2019.

Дослідивши надані позивачем документи колегія суддів зазначає, що аналіз апеляційної скарги відповідача охоплюється наданою послугою щодо складання відзиву на апеляційну скаргу, який, в свою чергу, відображає зміст оскаржених судових рішень суду першої інстанції.

Таким чином, проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів вважає, що надані позивачем докази не свідчать про співмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу до фактичних обставин справи, а тому заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн. за складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 252, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" (вул. Лікаря О.Богаєвського, 10/30, м. Кременчук, Полтавська область, 39617) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 600 (шістсот) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій С.П.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Перцова Т.С.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 04.11.2019 року