Справа № 640/21995/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 10.05.2018 на підставі подання № 4/2018 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 22.08.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дамаск Сирійської Арабської Республіки;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в м. Києві направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 10.05.2018 на підставі подання № 4/2018 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві від 22.08.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дамаск Сирійської Арабської Республіки.

На обґрунтування позовних вимог вказує, що спірне рішення є незаконним, прийнятим з порушенням вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та Закону України «Про громадянство України», оскільки станом на момент прийняття рішення про оформлення набуття ним громадянства управлінням міграційної служби перевірялись надані документи, будь-яких порушень законодавства встановлено не було. Таким чином, обґрунтування спірного рішення свідомим поданням ним неправдивих документів не відповідає дійсності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 10.05.2018 про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 22.08.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , уродженця м. Дамаск Сирійської Арабської Республіки. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на обставини, встановлені в ході перевірки справи про оформлення набуття громадянства України позивачем та вказує про невстановлення і жодним документом непідтвердження факту проживання баби позивача в Україні, що суттєво впливає на розгляд справи, оскільки ОСОБА_1 набув громадянство за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», саме, на підставі народження на території України до 24.08.1991 баби заявника. Отже, відповідач доводить правомірність прийнятого рішення, яке є предметом позову, тим, що громадянство України позивачем було набуто шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін та вказує на правомірність висновків суду першої інстанції і безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , уродженець м. Дамаск Сирійської Арабської Республіки, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням 17.06.2014 звернувся із відповідною заявою до Шевченківського РВ ГУДМС України в м. Києві.

До заяви ним було додано копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 3 від 05.06.2014 про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Красна Зоря, Бахчисарайського району, Автономної Республіки Крим, яка є бабою заявника.

За результатом розгляду даної заяви, Головним управлінням ДМС України в м. Києві прийнято рішення від 22.08.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

29.08.2014 позивачеві видано довідку № 965/2014 про реєстрацію останнього громадянином України, та 02.09.2014 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

В подальшому, Головним управлінням ДМС України в м. Києві отримано лист відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 910/03.1-44 від 11.04.2018, зі змісту якого вбачається, що позивачем свідомо подано неправдиві відомості щодо народження на території України його баби.

Зважаючи на зміст вказаного листа, Шевченківським РВ ГУ ДМС України в м. Києві відповідно до пункту 88 Порядку № 215 підготовлено подання № 4/2018 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, на підставі якого 10.05.2018 відповідачем було прийнято рішення про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві від 22.08.2014 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із достатніх правових підстав набуття позивачем громадянства України та відсутності доказів свідомого подання останнім неправдивих відомостей або фальшивих документів чи приховування будь-яких суттєвих фактів набуття громадянства України.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначається Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 2235-ІІІ).

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону № 2235-III громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону № 2235-III передбачено, що реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням встановлений статтею 8 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-III, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 215).

Відповідно до пунктів 89-91 Розділу IV Порядку № 215, зокрема, Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Враховуючи зазначене, обов`язковою передумовою прийняття компетентним органом відповідного рішення про оформлення набуття особою громадянства України є перевірка відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДМС України в м. Києві була проведена перевірка відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

В свою чергу, згідно пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 2235-III встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України (стаття 21 Закону № 2235-III).

Інших підстав, які б давали можливість суб`єкту владних повноважень скасувати прийняте рішення про оформлення набуття громадянства України діючим Законодавством не передбачено.

Як установлено судом, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення став лист Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 11.04.2018 № 910/03.1-44, у якому зазначено, що:

- до Державного реєстру актів цивільного стану підлягають внесенню відомості в період з 1945 по 2008 рік;

- за даними Державного реєстру актів цивільного стану не виявлено відомостей актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Виконавчим комітетом Тінистівської сільської ради Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим 12.03.1938 за № 12, на підставі якого було видано свідоцтво серії НОМЕР_2 ;

- на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України розміщено перелік недійсних бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, що залишились на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, у якому бланк свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 не зазначено;

- додана до листа ксерокопія витягу з Реєстру не відповідає формі, визначеній у додатку 1 до Інструкції;

- за номером витягу № 3 20.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області було видано витяг з Реєстру про смерть для отримання допомоги на поховання;

- інформація про припинення функціонування органів державної реєстрації актів цивільного стану як структурних підрозділів відповідних управлінь юстиції Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, а також припинення доступу до Реєстру, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві відсутня.

Як визначено в пункті 88 Порядку № 215, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону № 2235-III, є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодного документа, який би підтверджував, що подані особою до заяви про набуття громадянства документи є фальшивими або містять неправдиві відомості.

Судова колегія погоджується, що інформація, викладена в листі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 11.04.2018 № 910/03.1-44, не містить стверджувальної інформації щодо недостовірності даних про народження на території України до 24.08.1991 баби заявника. Відтак, оскільки законодавством чітко визначено, що факт родинних відносин встановлюється на підставі документа, а тому, спростування такого факту повинно бути підтверджено відповідним документом, який би свідчив про наявність невідповідних даних, або його фальшивості.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 червня 2019 року в справі № 820/4982/16.

Відповідно до пункту 90 Порядку № 215 головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого документи були подані заявником. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, начальник головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.

Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого документи були подані заявником.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

Аналіз вказаних норм свідчить, що за результатом розгляду заяви про оформлення громадянства України та поданих документів, Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України та приймає відповідне рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або відмовляє в задоволенні заяви особи із повідомленням причин такої відмови.

Натомість, підставою для припинення провадження за заявою особи, яка має намір отримати громадянство України є неусунення недоліків щодо оформлення поданих нею документів. Проте, відповідачем не поверталися заявникові документи для дооформлення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав до скасування спірного рішення, оскільки при прийнятті рішення про припинення провадження за заявою про оформлення громадянства України відповідач мав повернути документи заявникові для усунення недоліків, чого ним зроблено не було.

Конституційний Суд України у Рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Судом також враховується відповідь Міністерства юстиції України, викладена у листі від 02.11.2018 № 44253/30919-33-18/19.1.1 на запит адвоката позивача Старости І.І., зміст якої свідчить:

- про неможливість здійснити перевірку наявності паперового носія актового запису про народження ОСОБА_2 , оскільки архіви відділів державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим залишились на тимчасово окупованій території;

- 07.03.2014 було зупинено доступ відділів державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, проте, за наявною у Міністерстві юстиції України інформацією вказані відділи припинили діяльність з 11.08.2014;

- свідоцтва про народження серій НОМЕР_3 отримувались Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим;.

- додатком до наказу Міністерства юстиції України від 24.07.2008 № 1269/5 затверджені строки внесення до реєстру відомостей, що містяться в книгах державної реєстрації актів цивільного стану, які зберігаються в архівах, так до 01.01.2015 повинні бути внесені відомості: за 1995-1950 роки - за 4 роки; за 1996-2008 роки - за 1 1рік 4 місці; за 1949-1945 роки - за 8 місяців.

За наведених обставин та враховуючи, що бланк свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 не міститься у переліку недійсних бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також те, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим фактично припинили діяльність 11.08.2014, суд першої інстанції дійшов обгрунованого висновку про безпідставність доводів відповідача про подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей щодо народження на території України до 24.08.1991 його баби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Доказів того, що для оформлення набуття громадянства заявник подав фальшиві документи, в тому числі обвинувального вироку відносно позивача, або особи, яка складала свідоцтво про народження чи витяг з реєстру, яким би була встановлена вина у службовому підробленні та поданні свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк