Справа № 1.380.2019.001105
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2019 року

Київ

справа №1.380.2019.001105

адміністративне провадження №К/9901/30297/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року по справі № 1.380.2019.001105 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, дій та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у невчиненні у 10-денний термін з дня одержання заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії по інвалідності дій щодо оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії позивача по інвалідності з врахуванням періоду вимушеного прогулу з 01 серпня 2012 року по 05 квітня 2018 року до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії, ознайомлення з ним позивача, та подальшого направлення вказаних документів та подання про призначення позивачу пенсії по інвалідності до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення пенсії ОСОБА_1 по інвалідності;

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, які полягають у поверненні листом від 05 лютого 2019 року № 22/6-514 документів про призначення пенсії по інвалідності позивача до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області;

- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, які полягають у поверненні позивачу документів про призначення пенсії по інвалідності листами від 14 лютого 2019 року № 68/31/01-2019 та від 28 лютого 2019 року № 788/13-2019;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно прийняти у ОСОБА_1 документи про призначення йому пенсії по інвалідності, які були повернуті йому листами Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 14 лютого 2019 року № 68/31/01-2019 та від 28 лютого 2019 року № 788/13-2019, та повторно направити вказані документи до Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності для вчинення всіх необхідних дій для призначення пенсії по інвалідності позивачу; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України у 10-денний термін з дня одержання заяви ОСОБА_1 та документів про призначення йому пенсії по інвалідності, які були повернуті листом № 22/6-514 від 05 лютого 2019 року з Міністерства внутрішніх справ України до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, вчинити всі необхідні дії щодо оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії позивачу по інвалідності з врахуванням періоду вимушеного прогулу з 01 серпня 2012 року по 05 квітня 2018 року до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії, ознайомити з ним позивача, та направити вказані документи та подання про призначення позивачу пенсії по інвалідності до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення пенсії позивачу по інвалідності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, адміністративний позов задоволено повністю.

На зазначені судові рішення Міністерство внутрішніх справ України подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 04 листопада 2019 року.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Предметом розгляду в цій справі є оскарження дій Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності.

Таким чином, спір у даній справі виник з приводу оскарження фізичною особою рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсійних виплат.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження у справі, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про наступне.

Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Як вбачається з тексту судового рішення, судом першої інстанції встановлено, що справа належить до справ незначної складності і справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності.

Судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, виключний перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої інстанції та апеляційної інстанції обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі № 1.380.2019.001105, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року по справі № 1.380.2019.001105 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, дій та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати Міністерству внутрішніх справ України копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Тацій Л.В.

Суддя Стрелець Т.Г.

Суддя Стеценко С.Г.