Справа № 182/1313/17
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/1313/17
Провадження № 6-а/0182/20/2019
У Х В А Л А

Іменем України

06.11.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської області державної адміністрації про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

25.10.2019 року Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської області державної адміністрації (далі Заявник) звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року по справі № 182/1313/17 шляхом стягнення з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Заяву мотивовано тим, що постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року по справі № 182/1313/17 визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської області державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум. Судове рішення виконане частково, зокрема, здійснено перерахунок у розмірі 4 450,00 грн. Не виконання рішення в частині нарахування та виплати зазначеної суми заявник обґрунтовує відсутністю бюджетних призначень чи асигнувань на цю мету. Тому заявник просив заяву задовольнити та змінити спосіб і порядок виконання постанови суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації в разу неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Разом з тим, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Так, постановою Суду від 04.04.2017 року по справі № 182/1313/17, серед іншого, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської області державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вбачається із поданої заяви, заявник просить не тільки змінити формулювання «зобов`язати» на «стягнути», але й виключити «здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити», чим фактично просить змінити суть резолютивної частини зазначеного рішення суду, мотивуючи це відсутністю бюджетних призначень чи асигнувань на цю мету посилаючись, окрім, іншого на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI.

Аналізуючи положення вищевказаного закону, суд приходить до висновку, що норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не містять заборони виконання судових рішень боржником за якими є державний орган, у резолютивній частині яких замість слів «стягнути» записано «зобов`язати виплатити».

Відповідно до ст.378 КАС України, у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Належить зазначити, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

Тому зміна способу виконання рішення суду на спосіб заявлений Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної адміністрації спричинить зміну рішення суду в даній справі по суті, що суперечить вимогам КАС України.

З огляду на наведене, встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що, відповідно до ст.378 КАС України, було б підставою для зміни способу і порядку. А оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про заміну способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, заінтересована особа ОСОБА_1 , про зміну способу і порядку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал