Справа № 521/21271/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/21271/17
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Скрипченка В.О., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення 05.09.2018р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд:

- визнати протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, як учасниці ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ї категорії, інваліду 2-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до довідки про заробітну плату №587/104-06 від 07.03.2017 року, наданої Одеським Національним Політехнічним Університетом;

- зобов`язати Малиновське ОУ ПФУ в м. Одесі обчислити її пенсію відповідно до довідки про заробітну плату №587/104-06 від 07.03.2017 року, наданої Одеським національним політехнічним університетом, беручи за основу розрахунку червень 1986 року, здійснити перерахунок і виплату державної пенсії, з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з моменту подання заяви про перерахунок пенсії, т.б. з 29.08.2017 року.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідачем було протиправно та безпідставно відмовлено їй у перерахунку пенсії із помилковим посиланням на те, що надана нею довідка для перерахунку нібито не підтверджена первинними документами.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 року дану адміністративну справу передано на розгляд Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі щодо відмови у перерахунку пенсії учасниці ліквідації наслідків аварії 1 (першої) категорії, інваліду 2 (другої) групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), згідно довідки про заробітну плату від 07.03.2017 року №587/104-06, наданої Одеським національним політехнічним університетом. Визнано протиправним та скасовано рішення Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі №181793 від 27.10.2017 року про відмову у перерахунку пенсії. Зобов`язано Малиновське об`єднане управління ПФУ в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки про заробітну плату від 07.03.2017 року №587/104-06, наданої Одеським Національним Політехнічним Університетом з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з моменту подання зави про перерахунок пенсії, з 29.08.2017 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, начальник Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі 25.09.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачка ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 згідно із посвідченням Серії НОМЕР_1 від 14.01.1993 року.

Також, позивачка є інвалідом 2-ї групи, причини настання інвалідності пов`язані з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджено довідкою №027662 від 27.03.1997 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого.

24.02.2017 року позивачка звернулась із заявою до Одеського національного політехнічного університету, де вона працювала на кафедрі «Проблем атомної енергетики та екології», в якій просила провести перерахунок її заробітної плати за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та надіслати пакет документів, на підставі яких було зроблено попередній розрахунок заробітної плати.

07.03.2017 року ОНПУ за вих.№587/104-06 ОСОБА_1 надано довідку про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1900р.р., а саме за період з 29.05.1986 року по 14.06.1986 року, з 08.07.1986 року по 17.07.1986 року, з відповідними розрахунками заробітної плати.

29.08.2017 року позивачка звернулась до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності ЧАЕС на підставі вказаної вище довідки про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1900р.р.

03.10.2017 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області за результатами перевірки вказаної довідки складено акт №6352, в якому зазначено, що для проведення перевірки використовувались особова справа ОСОБА_1 , особова картка, форми Т-2, розрахункові відомості по заробітної платі за 1986 рік; інформація щодо перебування ОСОБА_1 в населених пунктах в зоні відчуження відсутня; накази про відрядження не надані; інформація щодо кількості годин відпрацьованих в зоні відчуження відсутня; інформація кратності підвищеної тарифної ставки (посадового окладу) та зазначення зон безпеки відсутня.

В подальшому, 27.10.2017 року Малиновське об`єднане управління ПФУ в м. Одесі своїм рішенням №181793 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків обчислених відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС», з підстав того, що довідка Одеського національного політехнічного університету від 07.03.2017 року №587/104-06 про заробітну плату за періоди робити у зоні відчуження не підтверджена первинними документами нарахування сум заробітку, наведеним у довідці.

Зазначене рішення надіслано позивачу листом від 30.10.2017 року за №14655/04.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ч.4 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Відповідно до приписів ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст. 54 цього Закону України, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001р. №03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989р. №10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986р. №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986р. №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987р. №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986р. №1767-рс і від 11.12.1986р. №2488-рс.

Також, були розсекречені і прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5, від 10.06.1986 року №207-7, Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 року №530-рс, від 16.12.1986 року №694-рс, від 06.01.1988 року №12-рс та листи Держпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986 року, №58с від 11.06.1986 року, №132с від 16.09.1986 року, №179с від 25.12.1986 року, №8с від 22.01.1988 року. Знято гриф «секретності» і з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05.10.1986р. №665-195 передбачала встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абз.4 пп.1 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 (абз.4 п.1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до п.1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» встановлено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Згідно з постановою Держпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (пп.4 п.1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про правонаступництво України», закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час та таким особам здійснюється перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за роботу в зоні відчуження.

З 01.01.2012 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про затвердження Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54,57,59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Як слідує з ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Пунктом 7 Постанови КМУ №1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому, в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

У відповідності до приписів п.2.10. Постанови Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Пунктом 4.1 постанови Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Так, відповідно до п.4.3 зазначеного вище Порядку, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз.2 пп.3 п.4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктами 4.7-4.8 цього ж Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Так, як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося вище, відповідач 27.10.2017 року відмовляючи позивачці у перерахунку пенсії фактично послався на те, що довідка Одеського національного політехнічного університету від 07.03.2017 року №587/104-06 про заробітну плату за періоди робити у зоні відчуження не була підтверджена первинними документами нарахування сум заробітку, наведеним у довідці.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 19.10.2017 року отримано акт від 03.10.2017 року №6352 перевірки підстав видачі Одеським національним політехнічним університетом довідки від 07.03.2017 року №587/104-06 про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження, згідно з яким, первинними документами не підтверджено нарахуванням сум заробітку, наведених у довідці.

Зокрема, як зазначалось вище, в акті перевірки зазначено, що згідно з особової справи, особової картки форми Т-2, інформація щодо перебування ОСОБА_1 в населених пунктах в зоні відчуження відсутня; накази про відрядження не надані; інформація щодо кількості годин відпрацьованих в зоні відчуження відсутня; інформація кратності підвищеної тарифної ставки (посадового окладу) та зазначення зон безпеки відсутня.

Разом з тим, як встановлено судами обох інстанцій та підтверджується наявними в матеріалах справи посвідченнями про відрядження №2273 від 07.1986 року та №1789 від 08.05.1986 року, позивачка у період з 08.07.1986 року по 17.07.1986 року дійсно перебувала у м.Чорнобиль, в зоні, прилеглій до ЧАЕС та у період з 29.05.1986 року по 11.06.1986 року позивачка перебувала у м. Прип`ять, Іванково, Поліське, райони, прилеглі до ЧАЕС (а.с.10).

Крім того, як вбачається з наявних пояснень Одеського національного політехнічного університету, наданих до довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 07.03.2017 року ОСОБА_1 , ця довідка була розрахована та видана на основі даних з копій посвідчень про відрядження №2273 та №1789, в яких безпосередньо зазначені дати перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження на населені пункти, а також на основі даних про посадовий оклад ОСОБА_1 відповідно до розрахункової відомості за 1986 рік (а.с.150).

Отже, враховуючи вказані вище обставини, судова колегія, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що спірна довідка була видана ОНПУ на підставі особових рахунків та інших документів, наявних у роботодавця на час видачі довідки та наданих пенсіонером, зокрема, належним чином засвідчених копії посвідчень про відрядження, що відповідає вимогам п.2.10. постанови Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку пенсії лише з підстав відсутності всіх первинних документів є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а відтак на нього не може покладатися відповідальність за їх відсутність.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом 1-ї інстанції вірно встановлено, що оскільки законодавством (чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії) передбачено можливість перерахунку пенсії, у позивачки наявні документи, які підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не збереження до сьогоднішнього дня певних первинних документів, які можуть додатково підтвердити факт перебування позивача в зоні відчуження не може слугувати правомірною підставою для відмови у перерахунку пенсії то, відповідно, наявні усі підстави для задоволення позовних вимог та перерахунку і виплати спірної пенсії.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: В.О. Скрипченко

Т.М. Танасогло