Справа № 140/649/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8287/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Багрія В.М. , Мікули О.І.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до Комунального підприємство «Луцьке підприємство електротранспорту» про стягнення податкового боргу, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року про відстрочення виконання судового рішення (суддя першої інстанції Ксензюк А.Я., м. Луцьк),

В С Т А Н О В И В :

01.07.2019 Комунальне підприємство «Луцьке підприємство електротранспорту» (далі - КП «ЛПЕ») звернулося із заявою про відстрочення виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 у справі №140/649/19 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області) до КП «ЛПЕ» про стягнення боргу в сумі 3 108 018,48 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року заяву задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року в адміністративній справі №140/649/19 строком на шість місяців з дня винесення ухвали про відстрочення виконання судового рішення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Волинській області подала апеляційну скаргу, вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнятою з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати її та прийняти нове рішення про відмову в задоволені заяви про відстрочення виконання судового рішення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наведені заявником обставини не є достатніми для прийняття вказаної ухвали. Вважає, що подані документи не відображають повної інформації щодо фінансового стану відповідача, а тому не можуть розцінюватись як спростування чи підтвердження недостатності коштів на погашення грошових зобов`язань.

Представник апелянта у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та пояснила, зо підприємство знаходиться у скрутному становищі, а тому не має змоги виконати у встановлений строк рішення суду про сплату податкової заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №140/649/18 позов задоволено повністю, стягнуто з рахунків Комунального підприємства «Луцьке підприємство електротранспорту» у банках, обслуговуючих платника податків, у дохід державного бюджету податковий борг у сумі 3 108 018 (три мільйони сто вісім тисяч вісімнадцять) гривень 48 копійок. Дане рішення набрало законної сили 08 липня 2019 року.

Відповідно до звіту про фінансовий стан за 2018 рік у Комунального підприємства «Луцьке підприємство електротранспорту» наявна дебіторська та кредиторська заборгованості.

Крім того, зі звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2018 рік слідує, що непокритий збиток підприємства за вказаний період становить 53 466 000 грн. Разом з тим, з реєстру боргів з податків та обов`язкових платежів слідує, що станом на 25 червня 2019 року підприємство має борги перед бюджетом на загальну суму 20 998 800 грн (а. с. 204-206).

Також, як свідчать матеріали справи, підприємство здійснює розстрочення виконання судових рішень, якими стягнуто податковий борг в загальній сумі 10 765 792,42 грн (а. с. 189-203).

Згідно наданої суду копії звіту про фінансові результати на 31.12.2018 КП «ЛПЕ» знаходиться у важкому матеріальному становищі та у нього відсутні кошти або інші активи, достатні для погашення податкової заборгованості.

Ці докази суд першої інстанції визнав достатніми для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу,

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заяви позивача.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Отже застосування таких заходів має бути обумовлено винятковими обставинами.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення.

Апеляційний суд зауважує, що згідно розрахунку податкового боргу його значною складовою є пеня, нарахована з несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, які виникли у попередніх роках, а також у зв`язку з несвоєчасною сплату вже розстроченого за рішеннями судів податкового боргу.

Отже, суд зазначає, що оскільки йдеться про стягнення боргу, який виник у період 2016 по 2018 року, позивач повинен був самостійно до звернення до суду погасити його, чого зроблено не було. Навпаки, борг продовжує зростати в тому числі за рахунок фінансових санкцій.

При цьому позивач не надав пояснень того, яким чином відстрочення судом сплати податкового боргу сприятиме його сплаті після закінчення терміну відстрочення, тобто які прогнозовані події у зазначений ним період сприятимуть виникненню у підприємства можливості погасити борг. Також не зазначено, яких заходів вживає підприємство для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань.

Апеляційний суд також бере до уваги той факт, що застосована судом відстрочка призводить до збільшення податкового боргу відповідача, адже порушення строків сплати податкових зобов`язань тягне нарахування фінансових санкцій, зокрема пені.

Отже застосування такого заходу як відстрочення сплати в даному випадку є необґрунтованим, оскільки відсутні підстави вважати, що через шість місяців обставини зміняться і відповідач матиме можливість виконати судове рішення в повному обсязі у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки застосування обраного заходу відстрочення виконання судового рішення є необґрунтованим.

Апеляційний суд також зазначає, що така відмова не позбавляє позивача права звернутися до суду з іншою заявою в порядку ст. 378 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 245, 312, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області задовольнити.

Скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року та прийняти нову - про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємство «Луцьке підприємство електротранспорту» про відстрочення виконання судового рішення .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. М. Багрій
О. І. Мікула
Повний текст постанови складено 4 листопада 2019 року.