Справа № 500/1201/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8685/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року в справі №500/1201/19 (головуючий суддя Мартиць О.І., час ухвалення - 12:16, повний текст рішення складено 15.07.2019, м. Тернопіль) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просив:

а) визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 01.03.2019 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%;

б) зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відповідно до п.п.44 п.4 розділу XV «Прикінцеві положення», починаючи з 01.03.2019 року з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням від 09 липня 2019 року Тернопільський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Визнав протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Зобов`язав Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відповідно до підпункту 4-4 пункту 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.03.2019 з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1536 грн 80 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що відповідно до пункту 4-4 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Позивачу відповідно до його заяви припинено виплату пенсії по причині переходу на пенсію за іншим законом, що підтверджується атестатом про зняття з обліку №343 від 12.10.2017. Відтак, пенсійний орган правомірно врахував величину оцінки вартості одного року страхового стажу у розмірі 1%, а не 1,35%, оскільки відбулося переведення на інший вид пенсії, а не призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції на підставі ст. 52 КАС України допустив заміну Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України його процесуальним правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що позивачу ОСОБА_1 з 02.12.1994 призначена пенсія за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

13.10.2017 року позивач звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії за віком.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням величини оцінки вартості одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Листом від 03.04.2019 за №ВЕБ-19195Ф-С-19-012382 Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивача, що оскільки до звернення за пенсією за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» він вже отримував пенсію відповідно до іншого законодавства, тому враховуючи норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно врахувати величину оцінки вартості одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Тому в лютому 2019 року його пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства та перераховано з 1 березня 2019 року із врахуванням величини оцінки вартості одного року страхового стажу у розмірі 1%.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж становить 34 роки 7 місяців 21 день. Відповідно коефіцієнт страхового стажу з врахуванням величини оцінки вартості одного року страхового стажу у розмірі 1% становить 0,34583.

Відповідно пенсійна виплата з 01.03.2019 становить 4095,36 грн (11842,11х0,34583).

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, що полягають у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, а не 1,35% відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України 2Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку з 01.03.2019 пенсії за віком звернувся за захистом порушеного права до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався тим, що оскільки позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а після досягнення пенсійного віку звернувся за призначенням пенсії за віком вперше, така повинна бути йому призначена відповідно до приписів ст. 40 та п.4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1-1 Закону України від 09.04.1992 N 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-XII) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з положеннями статті 7 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Таким чином, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII та Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV), такій особі призначається одна пенсія за її вибором.

Поряд цим, стаття 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також передбачає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії в межах даного закону (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

При цьому частиною першою ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 3668-VІ, встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відтак, з аналізу наведених правових норм суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Законом №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, і саме у такому випадку показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-V111, який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017 внесено зміни до Прикінцевих положень Закону №1058-ІV та доповнено пунктами 4-3, 4-4.

Абзацом першим пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV передбачено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %. Матеріалами справи підтверджується, що позивачу у зв`язку з досягнення віку 60 років та наявності відповідного страхового стажу, згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV саме у передбачений пунктом 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV період, - з 13.10.2017 року.

Відтак, застосуванню підлягає і середня заробітна плата (дохід) в Україні, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %. Щодо покликань апелянта на те, що позивач до призначення пенсії за віком отримував пенсію за вислугу років, відтак відбулося переведення з одного виду пенсії на інший, а тому необхідно враховувати величину оцінки вартості одного року страхового стажу у розмірі 1%, колегія суддів зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу вперше призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Таким чином, 13 жовтня 2017 року у зв`язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше.

Відтак, в даному випадку має місце призначення вперше іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії, як стверджує апелянт.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 9 червня 2015 року у справі № 21-550а15 та Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № К/9901/1071/17, від 13 листопада 2018 року у справі № 359/4777/17 та від 22 січня 2019 року у справі № 577/2457/17.

З огляду на викладе вище та враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується, що такі свідчать про протиправність дій відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року в справі №500/1201/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 07.11.2019.