Справа № 160/1972/19
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/1972/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника відповідача Нагорного Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріант» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 р. (суддя Неклеса О.М., повне судове рішення складено 24.06.2019 р.) в справі № 160/1972/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріант» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріант» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.02.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 681 084,71 грн., в тому числі за основним платежем - 454 056,47 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 227 028,24 грн., № про збільшення суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться на митну територію України, в загальному розмірі 162 163,02 грн., в тому числі за основним платежем - 108 108,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 54 054,34 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції недоведеності жодними доказами факту наявності фінансово-господарських відносин позивача щодо придбання товарів у Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина) в межах спірних поставок. При цьому ця особа зазначена у митних деклараціях як відправник, а не продавець товару. Крім того, відсутні докази, що експортною декларацією Республіки Туреччина оформлено експорт товарів, які імпортовані саме позивачем.

Також судом першої інстанції не надана правова оцінка правомірності призначення та проведення податкової перевірки позивача, зокрема, на підставі звернення народного депутата України.

Вказує, що експортна декларація (декларація країни відправлення) не є у розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України є документом, який є обов`язковим для подання декларантом для здійснення митного оформлення товару.

Судом першої інстанції проігноровано питання правомірності визначення митної вартості партії товару, що імпортована позивачем та є базою для визначення суми податку на додану вартість та ввізного мита, а також покладена в основу розрахунку спірних податкових повідомлень-рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 6311-п від 06.11.2018 р. «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Оріант» відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України проведена документальна невиїзна перевірка позивача щодо дотримання вимог законодавства України з питань держаної митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при ввезенні товарів за митними деклараціями від 07.06.2017 р. №/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654 та від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283.

За результатами перевірки відповідачем складений акт № 66745/04-36-14-15/40798348 від 21.11.2018 р., яким встановлено порушення позивачем п. 1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України та п. 190.1. ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті мита на загальну суму 172885,94 грн., а також по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 726120,95 грн.

23.11.2018 р. позивачем подані заперечення на акт перевірки.

30.11.2018 р. ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлено ТОВ «Оріант» лист 73407/10/04-36-14-15-23 про результати розгляду заперечень.

На підставі акту перевірки № 66745/04-36-14-15/40798348 від 21.11.2018р. відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 30.11.2018 р., які оскаржені відповідачем в адміністративному порядку до ДФС України.

За наслідками розгляду скарги податкові зобов`язання зменшені та відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № про донарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 681084,71 грн., у тому числі 454056,47 грн. за основним платежем та 227028,24 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, та № про донарахування позивачу зобов`язань зі сплати мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 162163,02 грн., у тому числі 108108,68 грн. за основним платежем та 54054,34 грн. за штрафними санкціями.

Також судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Оріант» за митними деклараціями від 07.06.2017 №UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 №UA100020/2017/304654 та від 26.06.2017 №UA100020/2017/305283, що підлягають перевірці, ввозились товари загальною митною вартістю 6100136,97 грн.

Поставка товару здійснювалась на виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2017 №27022017/1, укладеного між ТОВ «Оріант» та компанією Immorial Limited (Гонконг).

Відправником товарів виступала компанія Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина), а отримувачем - ТОВ «Оріант».

До митного оформлення ТОВ «Оріант» надані: контракт, товарно-транспортна накладна (CMR), коносамент, інвойс, пакувальний лист та інші документи необхідні для митного оформлення.

Декларування товарів «піна монтажна, силіконові замазки, клеї» здійснено за цінами, встановленими в інвойсах до вищевказаного контракту.

Загальна фактурна вартість товарів за вказаними митними оформленнями становить 233019,40 дол. США, загальна митна вартість становить 6100136,97 грн., вага брутто 254707,51 кг. Згідно з товаросупровідними документами товар був ввезений на територію України в контейнерах №№ TRLU 584818 /3, TTNU 941357/5, TTNU 906263/4,/1, TDRU 553035/0, TGHU7658290.

ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано лист Київської міської митниці ДФС від 10.10.2018 №3500/7/26-70-20-05 з відповіддю митних органів Республіки Туреччина щодо митних оформлень товару у вказаних контейнерах з доданням експортних митних декларацій та рахунків-фактур компанії Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI. Вказані рахунки-фактури зазначені в експортних деклараціях Республіки Туреччина.

Проведеним відповідачем аналізом експортних декларацій Туреччини встановлено, що товари у вказаних контейнерах експортувалися від компанії Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI на адресу українського підприємства UKRPEN LLC на умовах поставки EXW - Istanbul та вартістю 359769,96 дол. США (9416997,17 грн. за курсом валют на момент митного оформлення); вага та асортимент товару відповідають заявленим позивачем; відповідно до експортних декларацій Туреччини товари переміщувалися у контейнерах, які відповідають заявленим при митному оформленні на території України.

Аналізом даних АСМО «Інспектор» та ІС «Податковий блок» встановлено, що українська компанія ТОВ «Укрпен» (Україна, 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Решетилівська, буд. 8, ) митне оформлення вищезазначених товарів з турецькою компанією Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI в період з травня 2017 р. по 19.11.2018 р., не здійснювала (відповідно до ЄАІС Держмитслужби, митні оформлення товарів за кодом УКТЗЕД від нерезидента Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI ТОВ «Укрпен» відсутні).

Підприємство ТОВ «Укрпен» обліковується в митних органах (Дніпропетровська митниця ДФС) з 08.05.2014 р. На дату написання акту перевірки, статус картки обліку - діюча.

Листом від 01.02.2019 року ТОВ «Укрпен» повідомило ГУ ДФС у Дніпропетровській області про відсутність жодних фінансово-господарський взаємовідносин з іноземною компанією Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI, не проведення розрахунків з Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI та не отримання реєстрів митних декларації, у яких зазначена інформація про митні декларації з Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI.

Суд першої інстанції вважав, що приведені обставини прямо свідчать про те, що ТОВ «Укрпен» зазначено як отримувач товару під час митного оформлення процедури експорту у Туреччині лише з формальних підстав, а фактично товар надійшов саме на адресу позивача, тому дійшов висновку, що в цьому випадку підтверджено порушення митних правил, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, оскільки товари були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів та неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості цих товарів, що призвело до заниження ввізного мита на 172885,94 грн. У зв`язку із заниженням митної вартості товарів та суми ввізного мита як бази оподаткування податку на додану вартість суд першої інстанції вважав доведеним порушення позивачем п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість всього у розмірі 726120,95 грн.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та ввізного мита спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС на підставі наказу № 6311-п від 06.11.2018 р. «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Оріант» відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Оріант» щодо дотримання вимог законодавства України з питань держаної митної справи по окремим митним деклараціям, за результатами якої складено акт № 66745/04-36-14-15/40798348 від 21.11.2018 р.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Оріант» п. 1 ч. 1 ст. 279, ст. 295 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті мита за митною декларацією від 17.05.2017 р. № UA100020/2017/303608 на загальну суму 172 885,94 грн.; п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за митною декларацією від 07.06.2017 р. № UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654, від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283 на загальну суму 726 120,95 грн.

На підставі цього акту перевірки ГУ ДФС 30.11.2018 р. прийняті податкові повідомлення-рішення.

За результатами адміністративного оскарження ДФС частково задоволена скарга платника податків.

Відповідачем у зв`язку з цим прийнято 18.02.2019 р. податкові повідомлення-рішення № про збільшення ТОВ «Оріант» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 681084,71 грн., у тому числі за основним платежем -454056,47 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 227028,24 грн.; № про збільшення ТОВ «Оріант» суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, в загальному розмірі 162163,02 грн., у тому числі за основним платежем - 108108,68 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 54054,34 грн.

Підставою для збільшення позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість та мита є висновок контролюючого органу про заниження позивачем митної вартості товару, оформленого за митними деклараціями від 07.06.2017 р. № UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654 та від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283.

Судом встановлено, що ТОВ «Оріант» за митними деклараціями від 07.06.2017 р. № UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654, від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283 ввезено на митну територію України товари, митною вартістю 6 100 136,97 грн.

Поставка товару здійснювалась на виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.02.2017 р. № 27022017/1, укладеного ТОВ «Оріант» з компанією Immorial Limited (Гонконг).

Відправником товарів виступала компанія Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина), а отримувачем - ТОВ «Оріант».

До митного оформлення ТОВ «Оріант» надані: контракт, товарно-транспортна накладна (CMR), коносамент, інвойс, пакувальний лист та інші документи необхідні для митного оформлення.

Декларування товарів «піна монтажна, силіконові замазки, клеї» здійснено за цінами, встановленими в інвойсах до вищевказаного контракту.

Загальна фактурна вартість товарів за вказаними митними оформленнями становила 233019,40 дол. США, загальна митна вартість становила 6100136,97 грн., вага брутто -254707,51 кг. Згідно з товаросупровідними документамив товар ввезений на територію України в контейнерах №№ TRLU 584818 /3, TTNU 941357/5, TTNU 906263/4,961178/1, TDRU 553035/0, TGHU 7658290.

ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано лист Київської міської митниці ДФС від 10.10.2018 р. № 3500/7/26-70-20-05 з інформацією митних органів Республіки Туреччина щодо митних оформлень товару у вказаних контейнерах з доданням копій експортних митних декларацій та рахунків-фактур компанії Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина). Вказані рахунки-фактури зазначені в експортних деклараціях Республіки Туреччина.

Проведеним аналізом експортних декларацій Туреччини встановлено, що товари у контейнерах №№ TRLU 584818/3, TTNU 941357/5, TTNU 906263/4,961178/1, TDRU 553035/0, TGHU 7658290 експортувалися від компанії Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина) на адресу Ukrpen LLC (Україна) на умовах поставки EXW - Istanbul, вартістю 359769,96 дол. США (9416997,17 грн. за курсом валют на момент митного оформлення); вага та асортимент товару відповідають вазі та асортименту, що заявлені позивачем у митних деклараціях 07.06.2017 р. № UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654 та від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283; відповідно до експортних декларацій Туреччини товари переміщувалися у контейнерах, які відповідають заявленим при митному оформленні на території України.

Аналізом даних АСМО «Інспектор» та ІС «Податковий блок» відповідачем встановлено, що ТОВ «Укрпен» (Україна, 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Решетилівська, буд. 8, ) митне оформлення вищезазначених товарів з Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина) в період з травня 2017 р. по 19.11.2018 р., не здійснювала.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску та звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Приписами Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року визначено, що первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість" тобто ціна, фактично сплачена або що підлягає сплаті за товари, коли вони продаються на експорт до країни імпорту.

Зважаючи на те, що експортними деклараціями та відомостями, наданими митними органами Республіка Туреччина підтверджено, що вартість товарів, які експортувались у контейнерах №№ TRLU 584818/3, TTNU 941357/5, TTNU 906263/4,961178/1, TDRU 553035/0, TGHU 7658290 (в яких здійснено перевезення товарів саме на адресу позивача) від компанії Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина) на адресу Ukrpen LLC (Україна) на умовах поставки EXW - Istanbul, вартістю 359769,96 дол. США (9416997,17 грн. за курсом валют на момент митного оформлення), а вага та асортимент товару відповідають вазі та асортименту, що заявлені позивачем у митних деклараціях 07.06.2017 р. № UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654 та від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283, суд погоджує висновок суду першої інстанції про доведеність того факту, що експорті декларації, отримувачем товару в яких зазначено ТОВ «Укрпен», відносяться до поставок товару, митне оформлення якого здійснено митними органами України за митними деклараціями 07.06.2017 р. № UA100020/2017/304379, від 12.06.2017 р. № UA100020/2017/304654 та від 26.06.2017 р. № UA100020/2017/305283, отримувачем товару за якими є саме ТОВ «Орієнт».

Оскільки фактурна вартість товару в експортних деклараціях значно перевищує фактурну та, відповідно, митну вартість товару, заявлену позивачем у приведених вище митних деклараціях, суд визнає обґрунтованим збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та мита спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції недоведеності жодними доказами факту наявності фінансово-господарських відносин позивача щодо придбання товарів у Soma Kozmetik Sanayi Ve Dis Ticaret LTD., STI (Туреччина) в межах спірних поставок, ця особа зазначена у митних деклараціях як відправник, а не продавець товару, відсутність доказів, що експортною декларацією Республіки Туреччина оформлено експорт товарів, які імпортовані саме позивачем, з підстав, зазначених вище. Зокрема, суд вказує, про доведеність автентичності найменування, ваги товару, номерів контейнерів, зазначених у експортних деклараціях, таким саме відомостям, зазначеним позивачем у митних деклараціях та інших документах, поданих позивачем для митного оформлення товару, тому суд вважає доведеним, що експортні декларації стосуються саме поставки на адресу позивача, а не на адресу ТОВ «Укрпен». При цьому судом враховуються не здійснення ТОВ «Укрпен» митного оформлення товару у спірному періоді.

Посилання апелянта на те, що експортна декларація (декларація країни відправлення) не є у розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документом, який є обов`язковим для подання декларантом для здійснення митного оформлення товару, є доречними, проте не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності висновків акту перевірки про заниження позивачем митної вартості товару.

Стосовно доводів апелянта про не надання судом першої інстанції правової оцінки правомірності призначення та проведення податкової перевірки позивача, зокрема, на підставі звернення народного депутата України, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Тобто, орган доходів і зборів у зв`язку з отриманням інформації митних органів Туреччини мав підстав для проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому підставою призначення перевірки є отримання інформації від Київської митниці ДФС та митних органів Республіки Туреччина, а не звернення народного депутата України.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції проігноровано питання правомірності визначення митної вартості партії товару, що імпортована позивачем та є базою для визначення суми податку на додану вартість та ввізного мита, а також покладена в основу розрахунку спірних податкових повідомлень-рішень, є безпідставними, оскільки контролюючим органом визначена база оподаткування, виходячи із скорегованої митної вартості.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріант» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 р. в справі № 160/1972/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 р. в справі № 160/1972/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріант» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 04.11.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.11.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш