Справа № 814/725/16
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/725/16

Категорія: 111030600 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Офісу великих платників податків ДФС за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2016р. № ,

В С Т А Н О В И Л А :

АТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2016р. № .

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки порушення строків реєстрації податкових накладних Товариством було допущено з вини відповідача, який в порушення норм ПК України, постанови КМУ від 16.10.2014 № 569 автоматично не збільшив реєстраційну суму Товариства шляхом збільшення показника Загальна суму поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку. Така ситуація призвела до неможливості дотримання товариством строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до них.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року позов Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги з посиланням на п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу п. 12 порядку № 596 зазначає, що у разі відсутності на електронному рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість необхідної суми для реєстрації податкових накладних, платник податків зобов`язаний забезпечити поповнення електронного рахунку коштами зі свого поточного рахунку. При цьому зазначає, що штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН застосовуються контролюючими органами незалежно від причин, які призвели до порушення таких строків.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що здійснення товариством перевірки ліміту на електронному рахунку податку на додану вартість, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні, так само як і запит позивача до податкового органу щодо не поповнення рахунку, не є доказом реєстрації податкової накладної, не свідчить про намір здійснити реєстрацію у встановлені терміни, а тому не виключає вину АТ «Миколаївобленерго» у здійсненні податкового правопорушення.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції необґрунтовано враховано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2018р. по справі №826/5840/16, оскільки зазначене рішення стосується Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України, а не Офісу великих платників податків ДФС. Предметом судової справи №826/5840/16 було визнання протиправною бездіяльності щодо зарахування коштів в сумі 18202959,85 грн. на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що не пов`язано з реєстрацією податкових накладних в межах граничних строків такої реєстрації, передбачених ПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що актом про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2016 у т.ч. перевірки дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 25/28-08-41/23399393 від 23.03.2016 встановлено, що на порушення п.201.10 ст.201 ПК України позивачем несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 40 311 883,10 грн. з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму ПДВ 705,44 грн. - з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 40150353,61 грн., з порушенням терміну реєстрації від 31до 60 календарного дня і більше на суму ПДВ 160824,05 грн.

За наслідками перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2016, яким до позивача застосовано штраф 8078388,48грн., оскільки за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період січень 2016 встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки несвоєчасна реєстрація податкових накладних виникла, в зв`язку з невиконанням ДФС та ДКС України своїх обов`язків передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 569 від 16.10.2014, що встановлено рішеннями суду по справах № 826/5840/16 та № 826/9427/16.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Учасниками справи не заперечується та матеріалами справи підтверджено, що позивачем несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 40 311 883,10 грн. з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму ПДВ 705,44 грн. - з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 40150353,61 грн., з порушенням терміну реєстрації від 31до 60 календарного дня і більше на суму ПДВ 160824,05 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач стверджує, що штрафні санкції, визначені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, до нього не підлягають застосуванню, оскільки несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулася у зв`язку з не вчиненням контролюючим органом дій щодо збільшення реєстраційної суми товариства, через що підприємство не мало змоги виконати свої зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН у встановлені ПК України строки.

Так, на підставі Закону України від 16.07.2015р. №643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» внесено зміни до пункту 200-1.4 ст.200-1, якими передбачалося, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються, серед іншого, кошти з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375 «Питання погашення у 2015 заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалась населенню», на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків, укладених між ГУ ДКСУ в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської ОДА, Управлінням ЖКГ Миколаївської ОДА, Фінансовим управлінням Первомайської міської ради, Управлінням ЖКГ Первомайської міської ради, комунальним підприємством Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» та ПАТ «Миколаївобленерго», позивачем було перераховано 64 226 273,68 грн. на відповідний рахунок, відкритий в органі Державної казначейської служби для проведення розрахунків за цією Постановою, за кодом платежу 13010101 (податок на додану вартість) наступними сумами: 2 649 739,35 грн. (перераховано 31.07.2015р.), 18202959,85 грн. (перераховано 20.08.2015р.), 43373574,48 грн. (перераховано 28.12.2015р.).

При цьому, учасниками справи не заперечується, що суми 2 649 739,35 грн., 18202959,85 грн. та 43373574,48 грн. не є сумами, які надавалися безпосередньо позивачу, як субвенції з державного бюджету для погашення зобов`язань, боргів зі сплати податків чи зборів, а вони надавалися на погашення заборгованості та проведення взаєморозрахунків для суб`єкта господарювання - комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал», виконання зобов`язань, що виникли у нього перед ПАТ «Миколаївобленерго» в порядку реалізації постанови КМУ №375 від 04.06.2015р.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України передбачалося, що у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, термін сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Порядок та строки врахування таких сум зменшення в поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання Договорів від 06.08.2015 р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 № 375, позивачем платіжними дорученнями № 18 від 07.08.2015, №4 від 20.08.2015, №20 від 20.08.2015, № 22 від 07.08.2015 р., №16 від 07.08.2015, №14 від 07.08.2015, №12 від 07.08.2015, №8 від 07.08.2015, №10 від 07.08.2015, №5 від 07.08.2015 переведено грошові кошти на загальну суму 18 202 959,85 грн. на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області з зазначенням призначення платежу: Погаш. Заборг. З ПДВ зг.п.8, п.9 ст.11 ЗУ "Про ДБУ на 2015 рік" … (ПКМУ № 375 від 04.06.2015 р.), вказані операції з переведення коштів проведено банком 20.08.2015, про що на платіжних дорученнях міститься відмітка банку.

На підставі платіжних доручень банком 28.12.2015р. проведено операції з переведенням коштів ще на суму 43 373574,48 грн.

Однак кошти в сумі 18202959,85 грн. та 43373574,48 грн. не були зараховані на електронний рахунок позивача, тому позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби та Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити певні дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/5840/16 визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо зарахування коштів в сумі 18 202 959,85 грн., що надійшли як погашення заборгованості по податковим зобов`язанням з ПДВ на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що полягає у не збільшенні суми поповнення електронного рахунку ПАТ «Миколаївобленерго»; зобов`язано Державну казначейську службу України, Державну фіскальну службу України здійснити дії відповідно до п.9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, що затверджений Постановою КМУ №569 від 16.10.2014р., зі змінами, внесеними Постановою КМУ №967 від 18.11.2015р.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/9427/16 від 08.11.2018 визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України по незабезпеченню автоматичного збільшення показника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, зобов`язано Державну казначейську службу України та Державну фіскальну службу України забезпечити автоматичне збільшення суму у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 43373574,48грн., на яку АТ Миколаївобленерго має право реєструвати податкові накладні.

З врахуванням наявності вказаних судових рішень колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що саме бездіяльність ДФС, ДКС України призвела до виникнення перешкод у позивача з реєстрації податкових накладних., оскільки у випадку здійснення останніми дій щодо поповнення електронного рахунку позивача 26.08.2015р. на суму 18 202 959,85 грн. та на початку січня 2016 на суму 43 373574,48 грн., він мав би можливість зареєструвати податкові накладні.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що судові рішення у справах №826/9427/16 та №826/5840/16 не мають відношення до предмету даного спору, оскільки чинним законодавством не передбачено випадків, які б звільняли платника податків від обов`язку реєстрації податкових накладних у ЄРПН у встановлений законодавством термін. Несвоєчасне зарахування коштів, що надійшли, як погашення заборгованості по податковим зобов`язанням з ПДВ на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не має прямого відношення до порушення, за яке до позивача застосовані штрафні санкції.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.109.1 ст.109 ПК України правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платника податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або не належного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, правопорушенням, за яке на платника податків може бути накладено штрафні санкції, є винне діяння такого платника податків.

За несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому, специфіка штрафної санкції, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, полягає в тому, що вона нараховується органом ДФС залежно від кількості днів прострочення та суми податку, на яку не своєчасно зареєстровано накладні.

При цьому, з урахуванням вказаних вище положень Кодексу, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що АТ «Миколаївобленерго» вчиняло дії щодо своєчасної реєстрації податкових накладних, що стало неможливим у зв`язку з протиправними діями уповноважених державних органів (що встановлено в судовому порядку та не підлягає повторному доказуванню) щодо збільшення реєстраційної суми товариства шляхом збільшення показника Поп.Рах «Загальна суму поповнення електронного рахунку з поточного рахунку платника податку».

Тобто, АТ «Миколаївобленерго» вчиняло дії, спрямовані на належне виконання покладених на нього чинним податковим законодавством обов`язків, у зв`язку з чим застосування до підприємства штрафу є таким, що прийнято без врахуванням всіх обставин, що стосуються спірних правовідносин.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.04.2019р. по справі №820/4993/16.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що позивач мав можливість поповнити електронний рахунок з ПДВ в іншій спосіб, передбачений п.200-1.4 ст.200-1 ПК України, оскільки у такому випадку підприємство змушене було б вилучати додаткові грошові кошти з обігу незважаючи на виконання ним дій щодо поповнення свого електронного рахунку. Більше того, частка держави в статутному капіталі товариства є 70% та виділені кошти повинні використовуватися ним чітко за призначенням.

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, (пункт 71) Європейським судом з прав людини викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень та розкрито елементи змісту «доброго врядування». Зокрема, зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про незаконність податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 06.04.2016р. №

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 06 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова