Справа № 1.380.2019.004696
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.004696
31 жовтня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача Богданова О.В.,
представника відповідача Мазан С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання призначити дострокову пенсію за віком, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФ України у Львівській області, Відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Золочівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 05.07.2019 № 1503/03.17-10 про відмову у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дострокову пенсію за віком, починаючи з 18.06.2019.
Ухвалою від 17.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
08.10.2019 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. справи 26-30).
23.10.2019 від Позивача надійшли письмові пояснення (арк. справи 49-53).
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 18.06.2019 звернувся до Відповідача із письмовою заявою про призначення дострокової пенсії за віком. Проте рішенням від 05.07.2019 № 1503/03.17-10 Відповідач відмовив йому у призначенні пенсії з підстав, відсутності страхового стажу 25 років. Позивач вважає рішення Відповідача про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком протиправним та таким, що порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки він є учасником бойових дій та має право на пільгове зарахування до страхового стажу із розрахунку один місяць служби за три періоду безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 26-30), в якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову повністю. Зазначає, що відповідно до поданих Позивачем документів, управлінням обчислено страховий стаж ОСОБА_1 , який складає 23 роки 11 місяців 16 днів, тому, за результатами розгляду заяви Позивача, Відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Посилаючись на статтю 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Відповідач вказує на те, що періоди, в яких Позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні. Крім того наголошує, що в Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1994 № 63, Україна, де проводилися бойові дії - відсутня. За таких обставин, Відповідач вважає, що підстав для зарахування до страхового стажу періоди безпосередньої участі Позивача в антитерористичній операції, а саме: з 02.07.2015 по 01.12.2015, з 26.12.2015 по 28.03.2016 та з 04.01.2018 по 23.04.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби не має, а відтак ГУ ПФ України у Львівській області діяло в рамках закону, в межах своїх повноважень та відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.
23.10.2019 від Позивача надійшли письмові пояснення (арк. справи 49-53). У вказаних поясненнях Позивач, посилаючись на статтю 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтю 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтю 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтю 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», довідки: від 12.07.2018 № 488, від 15.08.2018 № 1060, від 30.08.2018 № 3563, від 21.05.2019 № 813 вказує на те, що його трудовий стаж складає 29 років 4 дні, а тому він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У судовому засіданні Позивач, представник Позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, письмових поясненнях. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні представник Відповідача позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
Згідно із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1987 (арк. справи 11-16), ОСОБА_1 працював, зокрема:
з 20.07.1981 по 30.10.1981 - електрозварником по четвертому розряду у Львівському БУ-605, звільнений на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП УССР, у зв`язку із призовом в ряди Радянської армії;
по 26.09.1983 - строкова служба в рядах Радянської армії;
з 01.12.1983 по 05.01.1984 - електрозварником по четвертому розряду у Золочівському рембудуправлінні №11;
з 19.01.1984 по 17.05.1993 - вантажником по розвозці хлібобулочних виробів у Золочівському хлібокомбінаті;
з 01.10.2001 по 18.10.2004 - продавцем у Підлипецькому ДП;
з 26.10.2004 по 23.09.2005 - перебував на обліку у Золочівському центрі зайнятості;
з 18.12.2008 по 19.01.2009 - менеджером в А/Р «Медіа-Захід»;
з 04.03.2009 по 26.01.2010 - отримував допомогу по безробіттю у Золочівському центрі зайнятості;
з 04.09.2013 по 31.05.2014, з 26.04.2016 по 20.04.2017 та з 08.08.2018 по 17.06.2019 - знаходився на обліку в Золочівському центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю.
Згідно із записів військового квитка серії НОМЕР_2 (арк. справи 10) ОСОБА_1 проходив службу, зокрема:
з 10.02.2015 по 31.03.2016 - служба в Збройних Силах України, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 № 15/2015;
з 13.07.2017 по 12.07.2018 - служба у військовій частині НОМЕР_3 .
Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої військовою частиною НОМЕР_4 від 15.08.2018 № 1060 (арк. справи 37) солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 02.07.2015 по 01.12.2015, з 26.12.2015 по 28.03.2016 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. Підстава: Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 01.07.2015 №139; Витяг з наказу керівника сектору «М» від 02.07.2015 №183; Витяг з наказу керівника сектору «Б» від 01.12.2015 №353; Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 01.12.2015 №263; Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2015 №281; Витяг з наказу керівника сектору ОТУ «Маріуполь» від 26.12.2015 №15; Витяг з наказу керівника сектору ОТУ «Маріуполь» від 28.03.2016 №92; Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 31.03.2016 №66.
Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої військовою частиною НОМЕР_3 від 30.08.2018 № 563 (арк. справи 39) солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 04.01.2018 по 23.04.2018 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: витяги з наказів командира оперативно-тактичного угрупування «Луганськ» № 4 від 04.01.2018, №114 від 23.04.2018, посвідчення про відрядження № 23 від 02.01.2018.
Як видно з матеріалів справи 18.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду документів Позивача, 05.07.2019 Відповідачем прийнято рішенням № 1503/03.17-10 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (арк. справи 40). В обгрунтування такої відмови зазначено, зокрема, що відповідно до статті 115 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення після досягнення чоловіками 55 років, та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків. Разом з тим вказано на те, що на підставі документів долучених Позивачем до заяви, страховий стаж ОСОБА_1 склав 23 роки 11 місяців 16 днів, при необхідному страховому стажу 25 років. Наголошено, що Позивач звернувся за призначенням дострокової пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, а не за вислугу років і в Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1994 № 63, Україна, де проводилися бойові дії, відсутня, а отже зарахування в кратності періоду проходження служби, в тому числі в період бойових дій УБД АТО з 02.07.2015 по 01.12.2015 та з 26.12.2015 по 28.03.2016 до страхового стажу не має підстав.
Позивач не погоджуючись з рішенням ГУ ПФ України у Львівській області від 05.07.2019 № 1503/03.17-10 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , звернувся до суду за захистом свого права.
При прийнятті рішення, суд керується наступними нормами права.
Згідно з статтею 46 Конституції України норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі - Порядок №413).
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзвязку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей.
Пунктом 2.3 розділу 2 вказаного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватись у потрійному розмірі.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №348/347/17.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Згідно з листом Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генштабу Міноборони від 21.08.2014 № 322/2/7142 основним документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем в особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, у якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Якщо такої можливості немає, то документами, що підтверджують призов на військову службу під час мобілізації, може бути:
- для військовозобов`язаних - довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною;
- для резервістів - витяг із наказу чи довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
При вирішенні спору, суд виходив з наступного.
Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Відповідача із письмовою заявою від 18.06.2019 про призначення дострокової пенсії за віком, тобто після досягнення таким 55 років.
Згідно із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1987 ОСОБА_1 працював, зокрема:
з 20.07.1981 по 30.10.1981 - електрозварником по четвертому розряду у Львівському БУ-605, звільнений на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП УССР, у зв`язку із призовом в ряди Радянської армії;
по 26.09.1983 - строкова служба в рядах Радянської армії;
з 01.12.1983 по 05.01.1984 - електрозварником по четвертому розряду у Золочівському рембудуправлінні №11;
з 19.01.1984 по 17.05.1993 - вантажником по розвозці хлібобулочних виробів у Золочівському хлібокомбінаті;
з 01.10.2001 по 18.10.2004 - продавцем у Підлипецькому ДП;
з 26.10.2004 по 23.09.2005 - перебував на обліку у Золочівському центрі зайнятості;
з 18.12.2008 по 19.01.2009 - менеджером в А/Р «Медіа-Захід»;
з 04.03.2009 по 26.01.2010 - отримував допомогу по безробіттю у Золочівському центрі зайнятості;
з 04.09.2013 по 31.05.2014, з 26.04.2016 по 20.04.2017 та з 08.08.2018 по 17.06.2019 - знаходився на обліку в Золочівському центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю.
Отже, страховий стаж Позивача згідно з трудової книжки та розрахункам пенсійного фонду становить 23 роки 11 місяців 16 днів.
Як видно з матеріалів справи спірним у такій справі є зарахування до страхового стажу Позивача періоди безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, а саме: з 02.07.2015 по 01.12.2015, з 26.12.2015 по 28.03.2016 та з 04.01.2018 по 23.04.2018 з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Згідно із записів військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив службу, зокрема:
з 10.02.2015 по 31.03.2016 - служба в Збройних Силах України, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 № 15/2015;
з 13.07.2017 по 12.07.2018 - служба у військовій частині НОМЕР_3 .
Як встановлено судом та підтверджено довідками про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданих військовою частиною НОМЕР_4 від 15.08.2018 № 1060 та військовою частиною НОМЕР_3 від 30.08.2018 № 563, солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 02.07.2015 по 01.12.2015, з 26.12.2015 по 28.03.2016 та з 04.01.2018 по 23.04.2018 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 01.07.2015 №139; Витяг з наказу керівника сектору «М» від 02.07.2015 №183; Витяг з наказу керівника сектору «Б» від 01.12.2015 №353; Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 01.12.2015 №263; Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 28.12.2015 №281; Витяг з наказу керівника сектору ОТУ «Маріуполь» від 26.12.2015 №15; Витяг з наказу керівника сектору ОТУ «Маріуполь» від 28.03.2016 №92; Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 31.03.2016 №66; Витяги з наказів командира оперативно-тактичного угрупування «Луганськ» № 4 від 04.01.2018, №114 від 23.04.2018, посвідчення про відрядження № 23 від 02.01.2018.
За участь в антитерористичній операції Позивачу надано статус учасника бойових дій, що підтверджуються відповідним посвідченням серії НОМЕР_5 , виданого 30.03.2016.
Таким чином, суд зазначає, що довідки, в яких вказаний період участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, є підставою для зарахування трудового та страхового стажу з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Разом з тим, як видно з довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.07.2018 №488 (арк. справи 38), виданої ОСОБА_1 , період проходження військової служби з 13.07.2017 по 12.07.2018 у військовій частині НОМЕР_3 (м. Золочів Львівської області) включається та прирівнюється до страхового стажу.
Отже, вищевказані письмові докази підтверджують, що ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема в період з 10.02.2015 по 31.03.2016, з 13.07.2017 по 12.07.2018 та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в період з 02.07.2015 по 01.12.2015, з 26.12.2015 по 28.03.2016 та з 04.01.2018 по 23.04.2018, а тому участь Позивача в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до трудового та страхового стажу для призначення дострокової пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Таким чином, твердження Відповідача про те, що періоди, в яких Позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні, суд вважає помилковими і безпідставними.
З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що документи, які були долучені Позивачем до заяви про призначення дострокової пенсії за віком, підтверджують, що час проходження військової служби Позивача становить 2 роки 1 місяць 22 днів, з них безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей складає 11 місяців 23 днів, що зараховується на пільгових умовах як 2 роки 11 місяців 8 днів. Тобто, загальний час військової служби із урахуванням зарахування служби на пільгових умовах становить 4 роки 1 місяць 10 днів.
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою до Відповідача, підтверджується досягнення Позивачем 55 років при наявності страхового стажу загалом понад 25 років, що дає такому право на призначення дострокової пенсії за віком.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України у Львівській області від 05.07.2019 № 1503/03.17-10 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.
Разом з тим, з метою відновлення прав та інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, починаючи з 18.06.2019.
Згідно з частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо судових витрат, то відповідно до вимог частини 5 статті 139 КАС України такі стягненню не підлягають, оскільки Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією з посвідчення серії НОМЕР_5 (арк. справи 9), тому звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.07.2019 № 1503/03.17-10 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05.11.2019.

Суддя Мричко Н.І.