Справа № 640/17701/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

04 листопада 2019 року м. Київ№ 640/17701/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02002, м.Київ, вулиця Окіпної Раїси, 4-А, 35 Б)
про визнання дій щодо винесення постанови протиправними
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59412704, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови порушено вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відкрито виконавче провадження не за місцем проживання боржника та не за місцем знаходження його майна.

У призначене судове засідання позивач не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

У відзиві на адміністративний позов відповідач повідомила, що вимогами частини 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Тобто, можна зробити висновок, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року в справі №905/3542/15.

При цьому, відповідач стверджувала, що ОСОБА_1 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою АТ «Перший Український Міжнародний Банк», а відтак в даному випадку відсутні порушення статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», адже майно боржника (грошові кошти) перебуває у місті Києві.

Також відповідач просила врахувати, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. При цьому, приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у т.ч. коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Відповідачем також подано до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду.

Вказана заява обґрунтована тим, що копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження позивач отримав особисто засобами поштового зв`язку 02 липня 2019 року, однак до суду з даним адміністративним позовом звернувся лише 07 вересня 2019 року, тобто з пропуском законодавчо встановленого строку.

Вирішуючи вказану заяву по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 тієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Так, у відповідності до приписів статті 287 Кодексу адміністративна судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження №59412704 від 25 червня 2019 року.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідачем надано до суду копію повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (№826), яким підтверджується, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження 02 липня 2019 року. При цьому, копія вказаної постанови скерована відповідачем на адресу, яка зазначена у виконавчому документі, що узгоджується з вимогами статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, наявними матеріалами справи, зокрема відбитком штемпелю на конверті, у якому отримано адміністративний позов, підтверджується, що до суду з адміністративним позовом позивач звернувся лише 07 вересня 2019 року, тобто з пропуском спеціального строку, який встановлений вимогами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом також враховується, що позивач у позовній заяві просив суд поновити йому строк на звернення до суду з підстав того, що копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 червня 2019 року він не отримував.

Оскільки, відповідачем на спростування таких доводів позивача надано докази як надіслання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, так і докази її отримання позивачем, суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку на звернення до суду.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази отримання позивачем копії оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 червня 2019 року 02 липня 2019 року, в той час, як до суду з відповідними позовними вимогами останній звернувся 07 вересня 2019 року, із тривалим пропуском десятиденного строку звернення до суду, враховуючи, що підстави, вказані позивачем для поновлення пропущеного строку спростовані наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 120-123, 171, 240, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №59412704 від 25 червня 2019 року - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Федорчук А.Б.