Справа № 640/4426/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4426/19 Суддя першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Бужак Н.П.,

при секретарі (помічнику) - Коляді Ю.С.,

за участю:

представника позивача: - Сергійчика А. О.,

представників відповідача: - Поліщука О.О .,

- Воєводіна Р.І. ,

- Мурги Р.Я. ,

- Волинця М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2018 р., -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2018 р., в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 21.12.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» та Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулись з апеляційними скаргами, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винести нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 21.12.2018 року в повному обсязі.

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

19 вересня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 34238, представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої у зв`язку із відсутністю факту попереднього вчинення позивачем порушення Закону про РРО, оскаржуване податкове повідомлення - рішення було правомірно скасовано судом першої інстанції, позивач наголошує, що на даний час не має єдиної практики вирішення спорів даної категорії справ, вважає посилання відповідача на рішення Верховного Суду у справах № 826/14713/18 та № 826/715/18 необгрунтованими.

29 жовтня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 38813, Товариством з обмеженою діяльністю «Фінансова компанія «Тандем - Фінанс» подано додаткові пояснення у справі.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини справи та аналіз норм Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» свідчать про правомірність висновку контролюючого органу щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем - Фінанс» дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, разом з тим, контролюючим органом не надано доказів вчинення позивачем відповідного порушення повторно та одночасно не надано доказів існування не скасованого та не оскаржуваного на час прийняття спірного рішення, податкового повідомлення-рішення, прийнятого з підстав, передбачених п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у зв`язку з чим застосування до позивача штрафу в 100% розмірі є неправомірним.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції частково необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 грудня 2018 року відповідачем, на підставі акта фактичної перевірки №2186/26/15/14/39405417 від 30.11.2018 року, прийнято наступне оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а саме:

- №, яким до позивача за порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі п.1 ст.17 вказаного Закону, застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1 186 565 848 грн.

Як вбачається з акту перевірки та письмового відзиву відповідача, підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, стали наступні обставини.

Так, перевіркою встановлено, що ТОВ «ФК «ТАНДЕМ-ФІНАНС» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків згідно ліцензії НБУ №36/1 від 05.07.2017 року та здійснює розрахункові операції в готівковій формі, а саме, надає послуги з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (ПТКС).

Протягом 2018 року ТОВ «ФК «ТАНДЕМ-ФІНАНС» повторно, на переконання відповідача, здійснювало операції з приймання готівки для подальшого її переказу із застосуванням ПТКС, які не зареєстровані, не опломбовані у встановленому порядку та не переведені у фіскальний режим роботи.

Згідно отриманої ДФС України від Національного банку України податкової інформації щодо обсягів прийнятої позивачем готівки для подальшого переказу, до ГУ ДФС у м. Києві листом ДФС України від 09.11.2018 року №34823/7/99-99-14-05-01-17 для використання при здійсненні контрольно-перевірочних заходів направлено інформацію щодо кількості платіжних пристроїв та обсягів прийнятої ТОВ «ФК «ТАНДЕМ-ФІНАНС» за 9 місяців 2018 року готівки для подальшого переказу за допомогою ПТКС на загальну суму 1 186 565 848 грн., зокрема:

- в платіжній системі «ІнтерПейСервіс» на суму 80 177 383 грн.;

- в платіжній системі «ЛЕО» на суму 178 351 832 грн.;

- в платіжній системі «Платисервіс» на суму 734 038 675 грн.;

- в платіжній системі «FLASHPAY» на суму 193 997 958 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено, що «ФК «ТАНДЕМ-ФІНАНС» в період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року проводило розрахункові операції з приймання готівкових коштів для подальшого їх переказу без використання належним чином зареєстрованих, опломбованих у встановленому порядку та переведених у фіскальний режим роботи реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідних розрахункових документів (із застосуванням ПТКС, які не зареєстровані, не опломбовані у встановленому порядку та не переведені у фіскальний режим) на загальну суму 1 186 565 848 грн.

При цьому, обґрунтовуючи правомірність застосування до позивача штрафу в розмірі 100% від не проведеної через РРО суми в 1 186 565 848 грн., контролюючий орган посилається на те, що перший випадок порушення позивачем вимог п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено актом фактичної перевірки №1501/26/15/14/39405417 від 23.08.2018 року, за результатами якої прийнято ППР від 05.09.2018 року №, згідно з яким до ТОВ «ФК «ТАНДЕМ-ФІНАНС» застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 грн.

З урахуванням наведеного, порушення вимог законодавства у сфері регулювання обігу готівки та застосування РРО відповідач пов`язує з тим, що підприємство позивача прийняло готівку для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування, тобто здійснило операцію, яка всупереч статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не була проведена через реєстратор розрахункових операцій.

Не погоджуючись з обґрунтованістю наведених доводів контролюючого органу, як наслідок, правомірністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Статтею 37 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно статті 3 Закони суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупку (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом, із застосуванням у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що особи, які здійснюють операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

При цьому, в розумінні цього Закону розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг).

Місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно- технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (надання послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу (стаття 2 Закону).

ПТКС - у значенні, наведеному в Законі України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» - це пристрій, що дає змогу користувачеві здійснювати операції з ініціювання переказу коштів, а також виконувати інші операції відповідно до функціональних можливостей цього пристрою без безпосередньої участі оператора (касира).

Таким чином, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок застосовувати РРО при здійсненні операції, яка полягає у прийманні від покупця готівкових коштів за місцем реалізації товарів (послуг).

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено що, реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при виконанні банківських операцій, крім: операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, якщо такі операції виконуються не в касах уповноважених банків; операцій комерційних агентів банків та небанківських фінансових установ з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування, за винятком програмно-технічних комплексів самообслуговування, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Реєстратор розрахункових операцій унеможливлює будь-яке спотворення та видалення інформації про суму та кількість проведених розрахунків в готівковій формі.

Згідно п. 1 розд. VI Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року фіскальний касовий чек за операціями приймання та переказу готівкових коштів через ПТКС - розрахунковий документ, надрукований ПТКС при проведенні операцій приймання та переказу готівкових коштів.

Відповідно до п. 1 розд. І цього Положення визначено, що цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, а також комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами при прийманні готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів, та розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

У свою чергу, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» врегульовано діяльність з переказу коштів.

За цим Законом переказ коштів умовно можна поділити на три етапи:

- ініціювання переказу (ст. 20-26 Закону);

- виконання переказу (ст. 27, 28 Закону);

- завершення переказу (ст. 30, 31 Закону).

Внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв (до яких згідно з пунктом 1.32-2 статті 1 Закону належать і програмно-технічні комплекси самообслуговування (далі - ПТКС), відповідно до п. 21.1 статті 21 Закону, є одним із шляхів ініціювання переказу коштів (у тому числі за допомогою ПТКС).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Отже, норми Закону про фінансові послуги, відповідно до яких діяльність з переказу коштів є фінансовою послугою, свідчать на користь того, що надання можливості користувачу ініціювання переказ коштів (у тому числі за допомогою ПТКС) є наданням послуги з переказу коштів, а під час надання послуги з переказу коштів надавачі такої послуги зазвичай отримують за це відповідну комісійну винагороду.

Зважаючи на визначення терміну «реєстратор розрахункових операцій», норми п. 3 статті 3, п. 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під час здійснення операцій комерційних агентів банків та небанківських фінансових установ з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням ПТКС (за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів) мають застосовуватися РРО.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, наведені вище обставини свідчать про правомірність висновку контролюючого органу щодо порушення підприємством позивача дотримання порядку здійснення розрахункових операцій.

Дана правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 826/715/18 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення), відповідно до мотивувальної частини якого, системний аналіз наведених вище положень свідчить про те, що законодавець у пункті 1 статті 3 Закону №265/95-ВР фактично відніс поняття «операції з приймання готівки для подальшого її переказу» до розрахункових операцій, на які поширюється імперативна норма щодо обов`язкового здійснення таких операцій із використанням РРО. Невиконання таких приписів тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-BP.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача та висновок суду першої інстанції щодо відсутності повторності вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції, зокрема у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Скасовуючи податкове повідомлення - рішення в частині, суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо того, що контролюючим органом залишено поза увагою той факт, що податкове-повідомлення рішення № (яким до позивача було застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 гривня) було оскаржено в судовому порядку, та станом на дату винесення податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2017 року не було узгодженим в силу п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України. При цьому, про оскарження (першого) ППР на суму штрафу в 1 гривню позивач повідомив відповідача листом від 14.09.2018 року №14/01-а, який отримано контролюючим органом в цей же день - 14.09.2018.

Оскільки, контролюючим органом не надано доказів вчинення позивачем відповідного порушення повторно та одночасно не надано доказів існування не скасованого та не оскаржуваного на час прийняття спірного рішення, податкового повідомлення-рішення, прийнятого з підстав, передбачених п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Окружний адміністративний суд міста Києва прийшов до висновку про неправомірність застосування до позивача штрафу в 100% розмірі.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Неузгоджене податкове зобов`язання не підлягає оплаті суб`єктом господарювання до дня набрання судовим рішенням законної сили, проте обставини встановлені актом перевірки не можуть бути неузгодженими, а тому ГУ ДФС м. Києві законно було прийнято рішення про застосування штрафної санкції до ТОВ «ФК «Тандем-фінанс» за повторне порушення вимог п.1 ст.17 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Диспозицією п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (Закон №265) передбачено, що у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту непроведения розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи застосовуються штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1,00грн. (вчинене вперше). За кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Тобто, в розумінні вимог Закону №265 факт вчинення повторного порушення встановлюється не винесеним рішенням, а перевіркою, яка проведена повторно протягом календарного року.

Крім того, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року - скасовано та прийняти нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТАНДЕМ-ФІНАНС" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 року № .

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» - залишити без задоволення, апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» - відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 липня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Л.В.Бєлова

Н.П.Бужак

Повний текст виготовлено 04 листопада 2019 року.