Справа № 161/10951/19
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/405/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача - Філімончука І.В.

представника відповідача - Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кіндрук Анастасії Василівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 06.03.2019 року поліцейським роти № 4 УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Кідрук А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 595083, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (далі - оскаржувана постанова). Згідно оскаржуваної постанови, він 07.05.2019 року о 14:05 год. в м. Луцьку по вул. Конякіна, 39, керуючи транспортним засобом SKODA Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України. Вважає оскаржувану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Так, рухаючись по території Луцької АС-1 в м. Луцьку по вул. Конякіна, 39, будь-які заборонні знаки в полі його зору по ходу руху були відсутні, однак, його було зупинено поліцейським Кідрук А.В., яка повідомила, що ним було порушено вимоги дорожнього знаку 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено», у зв`язку з чим відносно нього буде винесено відповідну постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що при цьому, працівником поліції було порушено його право на захист, а саме: проігноровано прохання зачекати адвоката з метою його участі при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також пройти до місцезнаходження вказаного дорожнього знаку для додаткового з`ясування обставин правопорушення. Надалі, він усвідомив, що під час руху дорожній знак 3.2. фізично був закритий від поля його зору трьома автобусами, які здійснювали висадку пасажирів на території Луцької АС-1 перед поворотом в зону його дії. Разом з тим, під час складання адміністративних матеріалів по факту правопорушення поліцейською Кідрук А.В. не було прийнято до уваги його пояснення з даного приводу, а також доводи про те, що за кермом автомобіля по території Луцької АС-1 м. Луцька він проїжджав уперше та, відповідно, про наявність встановленого дорожнього знаку 3.2 знати не міг. Згодом, коли на місце події прибув його захисник, працівник поліції повідомила, що постанова по справі про адміністративне правопорушення нею вже складена, а внаслідок його обурення щодо порушення процедури розгляду справи - запропонувала написати письмове пояснення, яке, як вона пояснила, буде долученим уже до складеної постанови. Також вказує, що з оскаржуваної постанови неможливо зробити висновок, які докази взято до уваги працівником поліції при її винесенні, а також не вмотивовано, чому відносно нього застосовано адміністративне стягнення саме у вигляді штрафу. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутнє будь-яке зазначення щодо застосування технічних засобів, якими здійснювалася фото фіксація та відео фіксація правопорушення та порядок її оскарження. Насамперед, оскаржувана постанова містить суперечності щодо зазначеним у ній відомостям про дату та час вчинення правопорушення, а її бланк не відповідає встановленим вимогам чинних нормативно-правових актів для даного виду бланкетних офіційних документів. Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправними дії поліцейського роти № 4 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Кідрук А.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати оскаржувану постанову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, у своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить поновити строки на звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що ним, в межах встановленого законодавством строку, було подано позовну заяву про визнання неправомірною та скасування оскаржуваної постанови, яку постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року було залишено без задоволення, по причині пред`явлення позову до неналежного відповідача, а тому його позов по суті не розглядався взагалі. Вважає, що у даному випадку строк на звернення з адміністративним позовом ним було пропущено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з чим просить визнати поважними причини пропуску строку для оскарження оскаржуваної постанови та поновити вказаний строк.

25.07.2019 року представником відповідачів було подано відзив на позовну заяву, згідно якого заявлені позивачем вимоги він вважає безпідставними та такими, що задоволення не підлягають. Зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю підтверджується відеозаписом із нагрудного відео реєстратора патрульного поліції. З даного відеозапису також слідує, що поліцейський Кідрук А.В. під час винесення оскаржуваної постанови діяла у повній відповідності до норм чинного законодавства України. Так, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про те, що під час руху дорожній знак 3.2. не проглядався через наявність автобусів, які перешкоджали його огляду, оскільки такі обставини під час розгляду справи на місці події позивач не повідомляв. Вказує, що працівником поліції було належним чином проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 , роз`яснено права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, надано можливість скористатися ними на власний розсуд, відібрано письмові пояснення по факту порушення вимог ПДР України, а після винесення оскаржуваної постанови, позивача ознайомлено з її змістом, порядком оскарження та вручено її копію під підпис. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 33-36).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що патрульний поліцейський після зупинки автомобіля позивача та повідомлення про причини такої зупинки, позивачу не представилася. В свою чергу, ОСОБА_2 пояснив поліцейському, що він поспішає на роботу, а тому просить обмежитись попередженням (усним зауваженням), однак зазначене не може свідчити про визнання останнім своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказав, що позивач не побачив дорожній знак 3.2, оскільки автобуси, які здійснювали висадку пасажирів на території Луцької АС-1, повністю закривали вказаний знак, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 здійснив в`їзд у заборонену для руху зону несвідомо.

Представник відповідача в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити із викладених у відповіді на відзив підстав. Додатково суду пояснила, що в оскаржуваній постанові дійсно наявні описки щодо зазначення дати та часу вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак дані помилки не є вагомими для встановлення факту наявності в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення та жодним чином не спростовують його вини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові та електронні докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.03.2019 року поліцейським роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Кідрук А.В. відносно ОСОБА_2 було винесено постанову (датовану 07.05.2019 року) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 595083 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 07.05.2019 року о 14 год. 05 хв. ОСОБА_2 , в м. Луцьку по вул. Конякіна, 39, керуючи транспортним засобом SKODA Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимогам п. 8.4 «в» ПДР України, рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 13).

Пунктом 8.4 «в» ПДР України передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи, серед яких - заборонні знаки: запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

У пункті 33.3 ПДР України закріплені заборонні дорожні знаки та їх значення.

Дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» - забороняє рух усіх механічних транспортних засобів. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У своєму адміністративному позові ОСОБА_2 зазначає, що вважає оскаржувану постанову такою, що винесена із неправильним застосуванням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального законодавства, без урахування його пояснень та з позбавленням можливості скористатися своїм правом на захист у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З аналізу вищевказаної норми законодавства слід зробити висновок, що неможливо притягнути особу до відповідальності на підставі доказів, які викликають сумніви та, в свою чергу, не встановлюють беззаперечності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 до УПП у Волинській області ДПП, поліцейського роти № 4 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Кіндрук А.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить із основоположної юридичної природи провадження в справах про адміністративні правопорушення, яке, в свою чергу, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як слідує з пояснень, наданих в судовому засіданні представником відповідачів у даті винесення постанови та даті вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України інспектором поліції Кідрук А.В. допущені описки, вказані у постанові події, насправді мали місце 06 березня 2019 року. Щодо часу вчиненні правопорушення, які були зазначені інспектором поліції в оскаржуваній постанові, представник відповідача надати пояснення утруднилася.

Вказані позивачем порушення, допущені при винесенні оскаржуваної постанови - описка у зазначенні дати складення постанови, описки у даті вчинення правопорушення ОСОБА_2 , невірне зазначення часу вчинення правопорушення, кожне окремо, не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення.

Як слідує з правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18) такі порушення не можуть бути самостійною підставою для скасування постанови за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Проте, суд вважає, що всі вищевказані порушення допущені інспектором поліції при винесенні постанови одночасно, свідчать про неналежне встановлення обставин вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відповідно свідчать про неповне виконання інспектором поліції вимог, передбачених ст.ст. 251, 280 КУпАП.

На обґрунтування правомірності дій працівника поліції при винесенні відносно ОСОБА_2 оскаржуваної постанови, стороною відповідача було надано відеозапис із нагрудного відео реєстратора поліцейського роти № 4 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Кіндрук А.В.

Як вбачається з вищевказаного відеозапису, ОСОБА_2 , після його зупинки працівником поліції, пояснив патрульному, що дорожній знак 3.2. він не помітив, а оскільки на територію Луцької АС-1 транспортним засобом він заїхав вперше, тому про наявність такого йому відомо не було. При цьому, позивач не заперечував, що він заїхав в зону дії дорожнього знаку 3.2.

Разом з тим, вищевказаний відеозапис жодним чином не спростовує доводи позивача про те, що на повороті, де встановлено дорожній знак 3.2, дійсно були відсутні транспортні засоби, які об`єктивно унеможливлювали обмеження для його огляду під час руху ОСОБА_2 на транспортному засобі. Так, фіксування подій інспектором поліції проводилося з ракурсу, який не охоплює територію Луцької АС-1 де здійснюється висадка пасажирів з автобусів, які за твердженням позивача перекривали йому видимість знаку 3.2.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 від 06.03.2019 року, наданих інспектору поліції Кідрук А.В. в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 15), ОСОБА_5 зазначив, що бачити знак 3.2 йому заважав автобус, який здійснював висадку пасажирів, а тому в момент проїзду знаку його взагалі не було видно.

Вказаним поясненням ОСОБА_2 посадова особа, що винесла оскаржувану постанову жодної оцінки не надала, не навела докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та не зазначила мотиви відхилення доводів, викладених у письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Підсумовуючи викладене та враховуючи встановлені судом порушення, допущені посадової особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у своїй системній сукупності, суд приходить до висновку, що поліцейський роти № 4 УПП у Волинській області ДПП Кіндрук А.В. не здійснила всебічну, повну і об`єктивну оцінку наявних у справі доказів.

Так, порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є самостійною, достатньою та безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, допущені інспектором поліції Кідрук А.В. порушення унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено

Також, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду, оскільки він пропущений ним з поважних причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення - оскаржувану постанову слід скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до УПП у Волинській області ДПП.

На підставі ст.ст. 122, 251, 268, 280 КУпАП, ст. 86 ПК України, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 595083 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кіндрук Анастасії Василівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 595083 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відправити до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на новий розгляд.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська