Справа № 500/1785/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1785/19

01 листопада 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

представника позивача Берегуляк В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАЄКТОРІЯ ТРАНС ЛОГІСТИК" до Державна податкової служби України, Головне управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватне підприємство "Лев Транс" про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія Транс Логістик" (далі - ТОВ "Траєкторія Транс Логістик", позивач) звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача приватне підприємство "Лев Транс" (далі - ПП "Лев Транс", третя особа), в якому просить:

скасувати рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) або відмову в такій реєстрації від 26.02.2019 року №1087422/42643642;

зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну №17 від 30.01.2019 року;

зобов`язати ДФС України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місця з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" надіслано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №17 від 30.01.2019 року, складену за наслідками здійснення господарської операції з ПП "Лев Транс". Реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено, оскільки обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Також, податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію такої в ЄРПН.

На вимогу фіскального органу позивачем надано документи на підтвердження реальності господарської операції по податковій накладній №17 від 30.01.2019 року, а саме: договір №7868 в П від 28.01.2019 року, акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000021, виписки з рахунків, товарно-транспортну накладну (далі - ТТН), а також бухгалтерську довідку про те, що ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" винаймає нежитлове (офісне) приміщення та транспортні засоби. Проте, за результатами розгляду поданих документів, прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Позивач вважає, спірне рішення протиправним та прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відсутні конкретні підстави для відмови у реєстрації, а лише зазначена загальна інформація про ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, що не відповідає дійсності, та, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі на 30.08.2019 року.

Ухвалою суду від 30.08.2019 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач 2), відкладено судове засідання на 10.09.2019 року.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, допущено заміну відповідача 2 Головного управління ДФС у Тернопільській області правонаступником - Головне управління ДПС у Тернопільській області, продовжено процесуальний строк розгляду справи та відкладено судове засідання на 10.10.2019 року.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, допущено заміну відповідача 1 ДФС України правонаступником - Державна податкова служба України (далі - ДПС України), відкладено судове засідання на 01.11.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві (а.с.5-12) та відповіді на відзив (а.с.97-98), просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Наголосив, що контролюючим органом не ідентифіковано які саме розрахункові документи не подано позивачем, хоча такі були подано вичерпно і сповна. Також, контролюючому органу було надано договір оренди нежитлового приміщення, що використовується для технічної експлуатації (зберігання, технічного обслуговування) транспортних засобів, договір оренди транспортних засобів, договори поставки та видаткові накладні, що підтверджують придбання запчастин, та ТТН оформлену належним чином з необхідною інформацією для ідентифікації господарської операції. Водночас, відсутність договорів технічного обслуговування зумовлена ж тим, що підприємство було створене лише 23.11.2018 року.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, хоча ДПС України та Головне управління ДПС у Тернопільській області належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 КАС України. Причини неявки суду не повідомлено.

За таких обставин, у відповідності до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, суд вважає за необхідне проводити розглядати справу за відсутності таких учасників справи.

Заперечуючи проти позову, з підстав наведених у відзиві на позов (а.с.76-80, 84-88), долучених до матеріалів справи, відповідачі послались на те, що відповідно до вимог чинного законодавства комісією Головного управління ДФС України у Тернопільській області правомірно було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 30.01.2019 року в ЄРПН, поданої ТОВ "Траєкторія Транс Логістик", оскільки позивачем не було надано належних та достатніх документів на підтвердження господарської операції по перевезення вантажу та, відповідно, виконання умов договору №7868 в П від 28.01.2019 року, укладеного з ПП "Лев Транс". Зокрема, позивачем не представлено документи щодо місця розташування/зберігання транспортних засобів, їх технічного обслуговування (договорів на технічне обслуговування, оплата послуг, купівлі запчастин), а також щодо оплати послуг перевезення. При цьому, відомості про орендовані чи власні об`єкти оподаткування по ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" згідно наявних інформаційних ресурсів відсутні. Водночас, в ТТН перевізником зазначало ПП "Лев Транс", а не позивач, що суперечить договору на перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ПП "Лев Транс" 19.08.2019 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі його уповноваженого представника. Вважає, позовні вимоги, пред`явлені позивачем у цій справі законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (а.с.50).

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, позивач ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" 23.11.2018 року зареєстроване як суб`єкт господарювання та є платником податку на додану вартість.

На умовах договорів оренди автомобіля, укладених 05.12.2018 року з ОСОБА_1 (а.с.26-27) та ОСОБА_2 (а.с.28-30), в тимчасовому платному користуванні ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" перебувають 35 транспортних засобів.

Згідно з договором оренди нежитлового приміщення №01/01-19 від 05.12.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ "Траєкторія Транс Логістик", як орендарем, (а.с.31-32), в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування приміщення, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування приміщення, що визначене у цьому договорі, та зобов`язується сплачувати орендодавцеві обговорену орендну плату.

Зокрема, приміщення, що орендується, надається для технічної експлуатації та передане позивачу відповідно до акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення від 05.12.2018 року (а.с.33).

Також, позивачем придбано комплектуючі до транспортних засобів на підставі договору поставки №349/19, укладеного 03.01.2019 року з товариством з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" (а.с.34), та шини на підставі договору поставки №ЛТШ-1463, укладеного 15.01.2019 року з товариством з обмеженою відповідальністю "100 Шин+" (а.с.36-37), за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості згідно з видаткової накладної №000000224/19 від 31.01.2019 року (а.с.35) та видаткової накладної №544 від 06.02.2019 року (а.с.38) відповідно.

Нафтопродукти ж придбано ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" на підставі договору поставки №160119-ХМ, укладеного 16.01.2019 року з товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтагруп" (а.с.39-41), у кількості, асортименті та за ціною зазначеними у специфікації від 24.01.2019 року (а.с.42) та видатковій накладні №РН-000152 від 24.01.2019 року (а.с.44).

Як слідує з матеріалів справи, 28.01.2019 року між ТОВ "Траєкторія Транс Логістик", як виконавцем, та ПП "Лев Транс", як експедитор-замовником, укладено договір на перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року по маршруту м.Кам`янка-Бузька (Львівська обл.) - с.Солоницівка (Харківська обл.), дата завантаження - 29.01.2019 року, дата розвантаження - 30.01.2019 року (а.с.13).

Сторонами даного договору 30.01.2019 року складено акт №ОУ-0000021 здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.23), які проведені на підставі товарно-транспортної накладної №223 від 29.01.20019 року (а.с.24).

На підставі рахунку № ОУ-0000021 від 30.01.2019 року, наданого ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" для оплати послуг на суму 20000,00 грн. (а.с.14), ПП "Лев Транс" згідно банківських виписок перераховано кошти 19.02.2019 року у розмірі 16550,00 грн. (а.с.15).

По даній господарській операції, 30.01.2019 року ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" складено податкову накладну №17 на суму 20000,00 грн., в тому числі ПДВ - 3333,33 грн. (а.с.16), та 11.02.2019 року подано на реєстрацію в ЄРПН.

Однак, за наслідками подання до реєстрації в ЄРПН вказаної податкової накладної, через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України позивачу було направлено квитанцію від 11.02.2019 року № (а.с.17), згідно якої реєстрація податкової накладної зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Як з`ясовано судом, на виконання вказаних вимог, ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" повідомленням про подання документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування від 21.02.2019 року №3, надано пояснення наступного змісту (а.с.25). Товариство створене 23.11.2018 року. Винаймає транспортні засоби в кількості 35 штук та нежитлове приміщення. В штаті нараховується 24 працівники, місячний фонд зарплати становить 113771,00 грн. На підставі договору про перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року та акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000021 від 30.01.2019 року, ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" 30.01.2019 року виписано податкову накладну №17. Дана операція не завершена, оскільки контрагентом не оплачено сума послуг. В підтвердження реальності здійснення господарської операції надіслано вищезазначені договір про перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року (а.с.13), договір оренди автомобіля від 05.12.2018 року (а.с.26-27, 28-30), картка рахунку: 361 (а.с.14), ТТН від 29.01.2019 року №223 (а.с.24), договір поставки №349/19 від 03.01.2019 року (а.с.34), видаткову накладну №000000224/19 від 31.01.2019 року (а.с.35), договір поставки №ЛТШ-1463 від 15.01.2019 року (а.с.36-37), видаткову накладну №544 від 06.02.2019 року (а.с.38), договір поставки №160119-ХМ від 16.01.2019 року (а.с.39-41), видаткову накладну №РН-000152 від 24.01.2019 року (а.с.44), акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000021 від 30.01.2019 року (а.с.23).

Однак, відповідачем 2 прийнято рішення №1087422/42643642 від 26.02.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №17 від 30.01.2019 року, з підстав ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (а.с.19).

Скаргу ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" на вказане рішення (а.с.20-21), рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України №13899/42643642 від 11.03.2019 року залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (а.с.22).

Не погодившись із таким рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача 2 і винесеного на підставі них спірного рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з пп."б" п.185.1 ст.185 ПК об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно із п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, на виконання вказаної норми, 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою, зокрема: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

За правилами п.3 Порядку №117 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно п.5 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (п.10 Порядку №117).

ДФС листом № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року визначено Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій.

Так, пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Згідно з пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Відповідно до п.12 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п.13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п.16 Порядку №117).

Як слідує з квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 11.02.2019 року № (а.с.17), така містить інформацію про те, що обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Суд зауважує, що в Критеріях ризиковості платника податку, визначених листом ДФС № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, пп.2.1, посилання на який міститься в квитанції щодо зупинення реєстрації податкових накладних, та загалом п.2 - відсутні.

При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної, напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Слід зазначити, що у п.14 Порядку №117 зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивачем було надіслано пояснення (а.с.25), згідно яких товариство створене 23.11.2018 року. Винаймає транспортні засоби в кількості 35 штук та нежитлове приміщення. В штаті нараховується 24 працівники, місячний фонд зарплати становить 113771,00 грн. На підставі договору про перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000021 від 30.01.2019 року, ТОВ "Траєкторія Транс Логістик" 30.01.2019 року виписано податкову накладну №17. Дана операція не завершена, оскільки контрагентом не оплачено сума послуг.

В підтвердження реальності здійснення господарської операції також надіслано договір про перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року (а.с.13), договір оренди автомобіля від 05.12.2018 року (а.с.26-27, 28-30), картка рахунку: 361 (а.с.14), ТТН від 29.01.2019 року №223 (а.с.24), договір поставки №349/19 від 03.01.2019 року (а.с.34), видаткову накладну №000000224/19 від 31.01.2019 року (а.с.35), договір поставки №ЛТШ-1463 від 15.01.2019 року (а.с.36-37), видаткову накладну №544 від 06.02.2019 року (а.с.38), договір поставки №160119-ХМ від 16.01.2019 року (а.с.39-41), видаткову накладну №РН-000152 від 24.01.2019 року (а.с.44), акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000021 від 30.01.2019 року (а.с.23), про що описано вище.

Пунктами 18-20 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Так, комісією Головного управління ДФС України у Тернопільській області прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а.с.19) та, як підставу відмови, зазначено про ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Проте, зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, що підтверджуються реальність господарської операції перевезення вантажу згідно договору 7868 в П від 28.01.2019 року та її належне оформлення первинними документами.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на невиконанні обов`язку підкреслити в спірному рішенні документи, які саме не надано платником податку.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні відсутня конкретна інформації щодо причин та підстав для прийняття такого, а лише загальна інформація.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Серед іншого, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Оплати контрагентом суми послуг не в повному розмірі не може бути підставою для визначення такої діяльності як негосподарської. Недоотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з його господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції або отримати дохід у майбутніх періодах.

Не спростовує реальності господарської операції за договором на перевезення вантажу №7868 в П від 28.01.2019 року і посилання контролюючого органу на зазначення в ТТН №223 від 29.01.2019 року (а.с.24) перевізником ПП "Лев Транс", а не позивача, для ідентифікації якої в ТТН міститься необхідна інформація про маршрут, вантаж, вантажовідправник, вантажоотримувач, транспортний засіб, водія тощо, що відповідає вказаному договору.

Відтак, відповідачі не надали належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарської операції з ПП "Лев Транс", свідчили б про невідповідність цієї операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №17 від 30.01.2019 року в ЄРПН.

За приписами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, беручи до уваги те, що податкова накладна видана в межах господарської операції, яка є об`єктом оподаткування, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, які подано для реєстрації у встановлений п.201.10 ст.201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачами не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкової накладної та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняттю рішень про її реєстрацію, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскаржуваного рішення та не відповідність такого критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, і, як наслідок, підлягає скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За приписами п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу на приписи п.28 Порядку №117, за яким податкова накладна/ розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Аналогічний порядок визначений і п.19, 20 Порядку№1246. Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність для належного захисту порушеного права позивача зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №17 від 30.01.2019 року в ЄРПН. Задоволення такої позовної вимоги є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Отже, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Тернопільській області та ДПС України.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26.02.2019 року №1087422/42643642.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №17 від 30.01.2019 року, видану товариством з обмеженою відповідальністю "Траєкторія Транс Логістик".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія Транс Логістик" судові витрати на сплату судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 (нуль) копійок, сплачені відповідно до платіжного доручення №479 від 24.07.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія Транс Логістик" судові витрати на сплату судового в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 (нуль) копійок, сплачені відповідно до платіжного доручення №426 від 18.07.2019 року.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Траєкторія Транс Логістик" (46011, Тернопільська область, місто Тернопіль, бульвар Данила Галицького, будинок 28, квартира 75, код в ).

Відповідач 1: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, площа Львівська, будинок 8, код в ).

Відповідач 2: Головне управління ДПС у Тернопільській області (46003, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватне підприємство "Лев Транс" (79037, Львівська область, місто Львів, Шевченківський район, вулиця Грінченка, будинок 14, квартира 3, код в ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.