Справа № 460/1008/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 рокуЛьвів№857/7333/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю представників: позивача Прищепи О.С., відповідача Дем`янюка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі №460/1008/19 (головуючий суддя Борискін С.А. рішення проголошене о 10:33 год. у м. Рівне повний текст складений 30.05.2019р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідравлік Центр» до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Гідравлік Центр» звернулося до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00527 та визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA204000/2019/000522/2 від 15.04.2019.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подав усі документи і виконав всі умови, визначені статтею 53 Митного кодексу України, необхідні для визначення митної вартості товару за основним методом - ціною договору (контракту) щодо імпортованого товару, відтак вважає протиправним рішення відповідача про коригування митної вартості за резервним методом, а також Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою позивачу відмовлено у митному оформленні товару, що ввозиться.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано картку відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00527 від 15.04.2019. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA204000/2019/000522/2 від 15.04.2019.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не враховано, що згідно до пункту 8 Розділу 2 наказу ДФС України від 11.09.2015 року №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», які розроблено відповідно до положень Розділів III та XI митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015 року №684 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 року №1021/27466), у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларування митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться у документах, що підтверджують заявлену митну вартість та відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України здійснює запит додаткових документів. В ході здійснення митного контролю та митного оформлення імпортованого позивачем автомобіля, при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що автоматизованою системою управління ризиками за митною декларацією №UA204010/2019/210989 згенеровано обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 з повідомленням «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: WDC2539051F093822, валюта- EUR, вартість- 30300,00»

За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів, встановлено, що надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 №19PL341010E0254434 містить відомості стосовно вартості КТЗ при вивезенні з Республіки Польщі - 77200 польських злотих, що перевищує заявлену до митного оформлення. На дату з`явлення до митного оформлення транспортного засобу за курсом НБУ 77200 польських злотих становить 548751,26 грн. Крім того, оскільки декларантом не надано документи згідно переліку, вказаного у вимозі органу доходів і зборів, тому Рівненською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості транспортного засобу від 15.04.2019 №UA204000/2019/000522/2 з дотриманням термінів, визначених статтею 53 МКУ. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 01.04.2019 для митного оформлення автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель GLC 220D 4 MATIC, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , декларантом ОСОБА_2 до Рівненської митниці ДФС була подана митна декларація типу ІМ40 №UA204010/2019/210989 із комплектом товаросупровідних документів за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 17800,00 Євро.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом були подані, зокрема, наступні документи: рахунок-фактуру №90/2019 від 18.03.2019, митна декларація типу ЕЕ №UA204010.2019.210353, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.05.2016, CMR (товаротранспортну накладну) №000468 від 26.03.2019, платіжне доручення в іноземній валюті №35 від 20.03.2019, роздруківку платежу системи SWIFT від 20.03.2019, зовнішньоекономічний контракт від 05.03.2019 №03-19 im, заявку на перевезення вантажу №7 від 26.03.2019, рахунок-фактуру на здійснення перевезення вантажу №РФ-0104 від 01.04.2019, копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 №19PL301010E0254434 тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю, 01.04.2019 посадовою особою Рівненської митниці ДФС, було направлено декларанту електронне повідомлення, згідно зі змістом якого, надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 року №19PL301010E0254434 містить відомості стосовно вартості КТЗ при вивезенні з Республіки Польща - 77200,00 польських злотих, що перевищує заявлену до митного оформлення. Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів - вартість транспортного засобу згідно цінової інформації, отриманої в тому числі із зовнішніх джерел, - 30300,00 Євро (повідомлення до ФМК 105-2, 106-2, згенерованих АСАУР).

Ця обставина стала підставою для витребування додаткових документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, а саме виписки з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості товару; висновку про якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного стану КТЗ.

Декларантом позивача на вимогу Рівненської митниці ДФС листом від 04.04.2019 №вих.№129 направлено Рівненській митниці ДФС лист ТОВ "Гідравлік-Центр" від 04.04.2019 №1 із додатками від польського контрагента та повідомлено про надання всіх документів, необхідних для підтвердження митної вартості. Пояснення містили обґрунтування способу визначення ціни, а саме, що на території Республіки Польща для цілей митного оформлення, при конвертування вартості із іноземної валюти в польський злотий діє система митних курсів валют, яка раз на місяць визначає курс, що застосовується у всіх операціях, пов`язаних із митним оформленням експорту. Згідно даного курсу продавцем і було зроблено розрахунок.

На підставі поданих документів, Рівненською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000522/2 від 15.04.2019, митну вартість скориговано за шостим (резервним) методом визначення митної вартості, у митному оформленні товару відмовлено згідно Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів №UA204000/2019/00527.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що рішення відповідача про коригування митної вартості №UA204000/2019/000522/2 від 15.04.2019 року та, відповідно картка відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2019/00527 не відповідають вимогам Кодексу, тобто є протиправними та підлягають скасуванню.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 05.03.2019 між ТОВ «Гідравлік-Центр», Україна та «WESTPARTNERSSp.zo.o», Польща був укладений зовнішньоекономічний контракт №13-19 im купівлі-продажу товарів промислового виробництва та транспортних засобів на загальну суму 500 000,00 Євро (далі - Контракт).

На підставі даного Контракту 20.03.2019 ТОВ «Гідравлік-Центр» було придбано у контрагента автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель GLC 220D 4 MATIC, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, кількість місць для сидіння, включаючи водія - 5, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2016 за ціною 17 800,00 Євро.

Пунктом 3.1. Контракту встановлено, що кількість і якість товару, що продається, вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Специфікація №1 до контракту 03-19 im від 15.03.2019 містить деталізовану інформацію, що дозволяє однозначно ідентифікувати імпортований автомобіль, зазначені в специфікації вартість становить 17800,00 євро. Факт оплати даної ціни підтверджується випискою Swift платежу від 20.03.2019 за трансакцією 190320/COR/39563та платіжним дорученням №35 від 20.03.2019.

01.04.2019 для митного оформлення автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель GLC 220D 4 MATIC, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 , декларантом ОСОБА_2 до Рівненської митниці ДФС була подана митна декларація типу ІМ40 №UA204010/2019/210989 із комплектом товаросупровідних документів за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 17 800,00 Євро.

Згідно приписів частини другою статті 53 Митного кодексу України, якою визначено перелік документів, які декларант зобов`язаний подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, декларантом були подані Рахунок-фактура №90/2019 від 18.03.2019, митна декларація типу ЕЕ №UA204010.2019.210353, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 17.05.2016, CMR(товаротранспортну накладну) №000468 від 26.03.2019, платіжне доручення в іноземній валюті №35 від 20.03.2019, роздруківку платежу системи SWIFT від 20.03.2019, зовнішньоекономічний контракт від 05.03.2019 №03-19 im, заявку на перевезення вантажу №7 від 26.03.2019, рахунок-фактуру на здійснення перевезення вантажу №РФ-0104 від 01.04.2019, копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 №19PL301010E0254434.

Отже, всі визначені законом обов`язкові документи для підтвердження митної вартості, були долучені до митної декларації.

Митним органом було поставлено вимогу про надання додаткових документів виходячи із того, що надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 №19PL301010E0254434 містить відомості стосовно вартості КТЗ при вивезенні з Республіки Польща - 77200,00 польських злотих, що перевищує заявлену до митного оформлення. Зазначено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів - вартість транспортного засобу згідно цінової інформації, отриманої в тому числі із зовнішніх джерел, - 30300,00 Євро (повідомлення до ФМК 105-2, 106-2, згенерованих АСАУР).

При цьому, судом з пояснень представників сторін та матеріалів справи встановлено, що різниця вартості, обумовлена курсом, становить 0,37 євро.

Декларантом у відповідь на дану вимогу, листом від 04.04.2019 року було повідомлено митний орган, що ТОВ «Гідравлік-Центр» звернулось із запитом до польського контрагента із проханням пояснити спосіб визначення ціни у експортній митній декларації. Продавець товару пояснив, що на території Республіки Польща для цілей митного оформлення, при конвертування вартості із іноземної валюти в польський злотий діє система митних курсів валют, яка раз на місяць визначає курс, що застосовується у всіх операціях, пов`язаних із митним оформленням експорту. Також, у листі продавцем було подано розрахунок. Скріншоти листування додані до відповіді.

Декларантом також зазначено, що частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи вищевикладене, декларант вважав, що у поданих до митного оформлення документах відсутні будь якого роду розбіжності чи неточності. Відповідно, визначені статтею 53 Митного кодексу України підстави для вимоги від декларанта надання додаткових документів, відсутні. Просив прийняти рішення щодо завершення митного оформлення відповідно до строків, встановлених статтею 255 Митного кодексу України (а.с.29-30).

Суд, оцінюючи матеріали справи, виходить із того, що Митний кодекс України однозначно трактує норму статті 53 Митного кодексу України, згідно якої орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України (далі - МК України) митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Враховуючи пояснену курсову різницю, що спростовує твердження митного органу про наявність розбіжностей у поданих документах, суд першої інстанції правильно вказав, що при здійсненні процедур митного контролю за митною декларацією від 01.04.2019 №UA204010/2019/210989 - посадовою особою митниці ДФС не наведено жодної із визначених статтею 53 МКУ підстав для витребування додаткових документів, лише зазначено про наявність у митниці інформації з зовнішніх джерел про вартість імпортованого товару в сумі 33300,00 Євро, що перевищує заявлену за основним методом визначення митної вартості товару митну вартість ввезеного автомобіля, при цьому, не наведено а ні розрахунку, а ні алгоритму формування кінцевої визначеної митної вартості автомобіля.

Водночас, пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 встановлено, що орган доходів і зборів у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Для визначення митної вартості оцінюваного товару використовується актуальна та найменша із альтернативних на дату оцінки КТЗ вартість, що наявна у митниці ДФС.

Оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів від 15.04.2019 №UA204000/2019/000522/2 даним вимогам не відповідає, обґрунтувань, джерел або докладної інформації про визначення митної вартості не містить.

Крім цього, відповідно до положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити не лише наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але й обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неправомірності вимоги митницею ДФС додаткових документів у спірних правовідносинах та невідповідності Рішення про коригування митної вартості від 15.04.2019 №UA204000/2019/000522/2 вимогам Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598.

Крім того, суд критично оцінює твердження представника відповідача про можливу наявність у митній вартості комісійної/брокерської винагороди, припущення щодо якої зроблено на підставі технічного паспорту на автомобіль, у якому власником вказано бельгійську фірму, а не продавця товару - «WESTPARTNERSSp.zo.o», Польща, оскільки а ні вимога про надання додаткових документів, а ні Рішення про коригування митної вартості не містить даних обставин як таких, що були підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено не повні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині 2-4 статті 53 Митного кодексу України.

Що стосується доводів апелянта з приводу відсутності в базі даних ЄС копії митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 року №19PL341010E0254434, то митним брокером під час оформлення митної декларації від 01.04.2019 року №UA204010/2019/210989 було допущено описку і у номер декларації країни відправлення невірно вказано одну цифру номеру декларації, а саме замість №19PL301010E0254434 вказано №19PL341010E0254434. Проте, до митного оформлення було надано копію цієї ж митної декларації країни відправлення із вказанням вірного номеру і вказана митна декларація міститься у базі даних ЄС.

Окрім того, 04.04.2019 року митним брокером ОСОБА_3 повторно надано митному органу копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 року №19PL301010E0254434 на підтвердження даних обставин та митної вартості (відповідний лист міститься в матеріалах справи Вих. №129 від 04.04.2019 року), тому митний орган зобов`язаний був врахувати надану копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 року №19PL301010E0254434, а не інформацію, зазначену в електронній декларації ТОВ «Гідравлік Центр».

Наведене спростовує твердження митного органу про те, що копія митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 року №19PL341010E0254434 відсутня в базі даних ЄС.

Щодо зазначення в свідоцтві про реєстрацію ТЗ власником бельгійської фірми, а не WEST PARTNERS Sp. z о.о», Польща, яке продало автомобіль ТОВ «Гідравлік Центр», то зазначення у свідоцтві про реєстрацію на вказаний автомобіль як власника бельгійської фірми не спростовує ту обставину, що його власником є «WEST PARTNERS Sp.z о.о», Польща, що відповідно підтверджується договором купівлі-продажу цього ТЗ.

Крім цього, придбаний автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель GEC 220D 4 МАТІС, бувший у використанні, номер кузова НОМЕР_1 був пошкоджений після ДТП, на підтвердження чого позивачем представлено відповідні фотокопії.

Отже, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем не доведено наявності обставин, що унеможливлюють застосування першого методу визначення митної вартості для імпортованого позивачем товару, не обґрунтовано правомірність застосування резервного методу та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості імпортованого транспортного засобу і картки відмови в митному оформленні.

З матеріалів справи судом встановлено, що митну вартість імпортованого автомобіля визначено позивачем на підставі належних документів, що сформовані та підтверджені у встановленому законом порядку.

Митним органом не обґрунтовано правомірності застосування, шостого (резервного) методу визначення митної вартості, згідно статті 64 Митного кодексу України.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Рішення Відповідача про коригування митної вартості №UA204000/2019/000522/2 від 15.04.2019 року та, відповідно Картка відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2019/00527 не відповідають вимогам Кодексу, тобто є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі №460/1008/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 07.11.2019р.