Справа № 280/4633/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4633/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 р. в адміністративній справі №280/4633/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання" до Головне управління Держпраці у Запорізькій області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби з питань праці у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови №ЗП1728/577/АВ/П/ТД-ФС від 04.10.2018 та №ЗП1728/577/АВ/П/ІП-ФС від 04.10.2018.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано постанову Головного управління Державної служби з питань праці у Запорізькій області №ЗП1728/577/АВ/П/ТД-ФС від 04.10.2018.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача за ордером (Шеремета Р.Б.) заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини не прибуття не повідомив, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 14.09.2018 за результатами проведеного в період з 05.09.2018 по 14.09.2018 інспекційного відвідування Приватного акціонерного товариства «Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання» посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю за №ЗП 1728/577/АВ.

Також 24.09.2018 відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень №ЗП1728/582/АВ/П від 24.09.2018, яким зобов`язано в.о. генерального директора позивача усунути порушення.

На підставі Акту відповідачем було прийнято:

постанову №ЗП1728/577/АВ/П/ТД-ФС від 04.10.2018, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1 451 970,00 грн. на підставі абз. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України;

постанову №ЗП1728/577/АВ/П/ІП-ФС від 04.10.2018, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3723,00 грн. на підставі абз. 8 ст. 265 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності постанови №ЗП1728/577/АВ/П/ТД-ФС від 04.10.2018 та правомірності постанови №ЗП1728/577/АВ/П/ІП-ФС від 04.10.2018.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 вказаного Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (надалі Порядок № 295).

У відповідності до приписів пунктів 2, 3 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Так, статтею 265 КЗпП передбачено застосування фінансової санкції (штрафу) як вид відповідальності за порушення трудового законодавства.

Штраф нараховується за результатами перевірки органу Держпраці суб`єкта господарювання або роботодавця, якщо під час проведення такої перевірки встановлено ознаку порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення. Порядок проведення планових та позапланових перевірок органами Держпраці затверджено Постановою КМУ від 26.04.2017 р. №295.

При цьому приписи ст. 265 КЗпП не передбачають строкiв давностi для притягнення суб`єктiв господарювання до фінансової вiдповiдальностi, а також будь-яких спеціальних виключень в тому, що стосується притягнення до відповідальності за скоєння фізичною особою-підприємцем, який є роботодавцем, правопорушення, передбаченого цією нормою.

Підставою для застосування даного виду відповідальності відповідно до частини другої вказаної статті КЗпП визначено факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Штраф за вказаний вид порушення передбачено у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями, не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України, та накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) основним видом діяльності ПАТ Бердянський завод підйомно-транспортного обладнання є: 28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування.

При цьому додатковими видами діяльності позивача є: 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 50.20 Вантажний морський транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 35.11 Виробництво електроенергії.

Під час інспекційного відвідування встановлено, що між (ПРАТ"БЗПТО") та 13 особами укладені договори про надання послуг.

1. ОСОБА_1 послуги з керування підйомно-транспортним та перевантажувальними механізмами на підставі цивільно-правової угоди від 11.01.2018;

2. ОСОБА_2 послуги з керування підйомно-транспортними та перевантажувальними механізмами на підставі цивільно-правової угоди від 11.01.2018;

3. ОСОБА_3 послуги з керування підйомно-транспортними та перевантажувальними механізмами на підставі цивільно-правової угоди від 11.01.2018;

4. ОСОБА_4 послуги з обліку зважувальних вантажів та оформлення супровідних документів на підставі цивільно-правової угоди від 11.01.2018;

5. ОСОБА_5 - послуги з нагляду за технічним станом обладнання на підставі цивільно-правової угоди від 09.01.2018 ;

6. ОСОБА_6 послуги з керування комплексу робіт, які супроводжують перевалку грузів на території порту на підставі цивільно-правової угоди від 18.01.2018 ;

7. ОСОБА_7 послуги з формування звітності з охорони праці та охорони навколишнього середовища на підставі цивільно-правової угоди від 05.01.2018 ;

8. ОСОБА_8 послуги з обліку зважувальних вантажів та оформлення супровідних документів на підставі цивільно-правової угоди від 11.01.2018 ;

9. ОСОБА_9 послуги з обліку зважувальних вантажів та оформлення супровідних документів на підставі цивільно-правової угоди від 11.01.2018 ;

10. ОСОБА_10 послуги з навантаження, вивантаження, перевантаження вантажів на підставі цивільно-правової угоди від 02.01.2018 ;

11. ОСОБА_11 послуги з навантаження, вивантаження, перевантаження вантажів на підставі цивільно-правової угоди від 18.01.2018;

12. ОСОБА_12 послуги з оформлення первинних бухгалтерських документів на підставі цивільно-правової угоди від 02.01.2018 ;

13. ОСОБА_13 послуги з виготовлення оснастки для цепозварювальної машини № 5, № 7.

В свою чергу, приписами ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

При цьому судом враховується, що відповідно до умов укладених цивільно-правових договорів, виконавці не були зобов`язані бути присутніми на підприємстві позивача у визначені робочі години, дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку та самі організовували свою роботу/надавали послуги і здійснювали це на власний ризик. Так само, як і позивач не зобов`язаний забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою, тощо.

Зазначені цивільно-правові договори також не регламентували процес праці, час та тривалість робочого часу.

Між позивачем та виконавцями відповідно до умов укладених цивільно-правових договорів підписувались акти виконаних робіт, в яких зазначалось, які саме роботи/послуги виконав виконавець протягом певного періоду часу, їх вартість, тощо, що підтверджує факт необхідності підтвердження між виконавцями та позивачем виконання певного обсягу роботи/надання послуг для здійснення оплати винагороди відповідно до умов цивільно-правових договорів.

При цьому колегією суддів враховується, що відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень осіб, які були надані головному державному інспектору ГУ Держпраці у Запорізькій області вбачається, що роботи вищенаведеними особами за договорами ЦПХ виконувались частково вдома, частково на підприємстві. Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що наведені вище особи залучалися підприємством для виконання певних послуг ситуативно лише за наявності відповідного замовлення у підприємства на виконання вантажно-перевалочних послуг.

Отже, враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що виконувані особами роботи фактично не відповідають основному виду діяльності позивача, а деякі з них відносяться до додаткових видів діяльності виконувались за наявності відповідних замовлень, а отже не носять постійний характер та не можуть бути прирівняні до трудових відносин.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до наданого штатного розпису на ПРАТ"БЗПТО" на постійній основі на підставі трудових договорів працюють особи, які фактично виконують схожі обов`язки, зокрема головного бухгалтера, інженера з охорони праці, водія навантажувача та ін.

Також судом враховується, що доказів постійного залучення осіб, з якими укладеного договори ЦПХ до виконання робіт на постійній основі суду не надано та відповідачем таких обставин не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо правомірності прийнятих відповідачем оскаржуваних припису та постанови про накладення штрафу, а відповідно, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Держпраці у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 р. в адміністративній справі №280/4633/18 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко