Справа № 560/2945/19
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2945/19
РІШЕННЯ
іменем України

05 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення до розрахунку пенсії ОСОБА_1 суми щомісячної додаткової грошової винагороди вказаної у довідці виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 27.06.2019 №1756 та довідці виданої Галузевим Державним архівом МОУ від 19.07.2019 №1306;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21.12.2017, врахувавши до складу грошового забезпечення для її обчислення суму щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 81321,20 грн зазначеної у довідці від 27.06.2019 №1756 та довідці від 19.07.2019 №1306.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при обчисленні пенсії відповідачем не була врахована щомісячна додаткова грошова винагорода, яка належить до складових грошового забезпечення, з яких проводиться розрахунок пенсії.

Оскільки під час проходження військової служби він на постійній основі отримував вказану щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовця, з якої нараховані і сплачені страхові внески, вона повинна була бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

27 вересня 2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення. Оскільки, щомісячна додаткова грошова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889, винагорода за участь в АТО не зазначені в статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та у пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону. Для обчислення пенсії позивачу було враховано посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років згідно грошового атестату серії ЗУ №138553, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 . Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для призначення пенсії позивачу була обчислена за період з 01.12.2015 р. по 30.11.2017 р. згідно довідки від 22.12.2017 р. № 2853 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 . Просив у задоволенні позову відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало клопотання, в якому просить позовну заяву ОСОБА_1 за період з 21.12.2017 по 20.09.2019 залишити без розгляду.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує наведене нижче.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд встановив, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа від 02.09.2019 №Б-866-0-02.26-04 про відмову в нарахуванні та виплаті пенсії. Тому, строк звернення до суду з вказаним позовом позивач не пропустив.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України. Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області з 21.12.2017 позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

При обчисленні пенсії позивачу відповідачем враховано такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років та середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 30.11.2017 за довідкою №2853 від 22.12.2017 виданою військовою частиною НОМЕР_1 .

27.06.2019 військовою частиною НОМЕР_1 додатково видано довідку № 1756 від 27.06.2019 до якої увійшла сума щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася позивачу у 2017, а так як документи по 2016 рік включно військовою частиною НОМЕР_1 передано на зберігання до Галузевого Державного архіву МОУ, то архівом видано довідку №1306 від 19.07.2019, до якої увійшла сума щомісячної додаткової грошової винагороди виплаченої за період грудень 2015 - 2016 рік. Щомісячна додаткова грошова винагорода загальною сумою 81321,20 грн зазначена у вищевказаних довідках, не увійшла у довідку подану військовою частиною для розрахунку пенсії при її призначенні.

20.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив включити до розрахунку пенсії суму щомісячної додаткової грошової винагороди зазначену у довідці від 27.06.2019 №1756 виданої Військовою частиною НОМЕР_1 та довідці виданої Галузевим державним архівом МОУ від 19.07.2019 №1306 та надав їх оригінал.

Листом від 02.09.2019 №Б-866-0-02.26-04 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на те, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення. Оскільки, щомісячна додаткова грошова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010р. №889, винагорода за участь в АТО не зазначені в статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та у пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону. Для обчислення пенсії було враховано посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років згідно грошового атестату серії ЗУ №138553, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 . Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для призначення пенсії була обчислена за період з 01.12.2015р. по 30.11.2017р. згідно довідки від 22.12.2017р. №2853 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що пенсії особам офіцерського складу обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Аналогічно, згідно з п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 для призначення пенсії за вислугу років подаються: заява про призначення пенсії; грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Зі змісту вказаного Порядку вбачається, що визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні пенсій особам, звільненим з військової служби, а також оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення таких пенсій здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами, які використовують матеріали, довідки, надані військовими частинами, де проходив службу військовослужбовець.

Відтак, оскільки постановою №889 від 22 вересня 2010 року "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців, отже ця виплата, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби щомісяця, та з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17.

Як видно зі змісту довідки про нараховане грошове забезпечення та щомісячну додаткову грошову винагороду за останні 24 місяці перед звільненням вказана щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась позивачу починаючи з грудня 2015 та до часу його звільнення зі служби, тобто мала характер постійної виплати. За таких обставин є підстави для включення її до складових грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Відтак, судом встановлено, що на розмір призначеної позивачу пенсії безпосередньо вплинула відсутність однієї зі складових грошового забезпечення, яку помилково не було включено до довідки, на підставі якої призначалась пенсія.

У той же час, вини військовослужбовця у цьому не було, а згодом вказані суми були включені до довідки, яку надано відповідачу, отже розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Про нараховане грошове забезпечення та щомісячну додаткову грошову винагороду за останні 24 місяця перед звільненням.

Оскільки призначення пенсії позивачу відбулось 21.12.2017 року, перерахунок слід проводити з цієї дати.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення, яким фактично відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з необґрунтованих нормами закону підстав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки, позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення до розрахунку пенсії ОСОБА_1 суми щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 21.12.2017, врахувавши до складу грошового забезпечення для її обчислення суму щомісячної додаткової грошової винагороди зазначеної у довідці від 27.06.2019 №1756 та довідці від 19.07.2019 №1306.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 листопада 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер