Справа № 560/2757/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 560/2757/19

05 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Совгири Д. І.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах іншої особи - члена Всеукраїнської профспілкової організації "Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України" ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах іншої особи - члена Всеукраїнської профспілкової організації "Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України" ОСОБА_2 , повернуто позивачеві.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 22 жовтня 2019 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк протягом п`яти днів з дня отримання вказаної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

Судом встановлено, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 28.10.2019 року , тобто останнім днем строку, що встановлений судом на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є 04.11.2019 року.

04.11.2019 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява-повідомлення від ОСОБА_1 в якій останній, за для виконання вимог ухвали суду від 22.10.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, повідомляє суд про існування правових підстав для звільнення його, як керівника Всеукраїнської профспілкової організації "Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України", від обов`язку щодо сплати судового збору.

Зокрема позивач в обгрунтування власної позиції посилається на п. 2.6 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2013 та приписи Закону України "Про громадські організації".

В даному випадку, дослідженню підлягає питання про наявність правових підстав для звільнення позивача ОСОБА_1 як керівника Всеукраїнської профспілкової організації "Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України" від сплати судового збору за подання позовної заяви в інтересах іншої особи - члена вказаної профспілкової організації.

Обгрунтовуючи власну позицію, апелянт посилається на приписи пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", що трактуються ним в розрізі позиції Конституційного Суду України, яка наведена у рішенні від 28.11.2013 року №12-рп/2013.

Судова колегія розглянувши заяву позивача та надавши оцінку викладеним у ній доводам, дійшла наступних висновків.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено приписами Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно зі статтею 1 Закону № 3674-VI судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

За приписами статті 2 Закону № 3674-VI платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

У частині другій статті 3 Закону № 3674-VI визначено перелік об`єктів - заяв до суду, за подання яких судовий збір не справляється, а в статті 5 цього закону - вичерпний перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Офіційне тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, де визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, надано у рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013 року №12-рп/2013.

Так, цитуючи вказану норму, Конституційний Суд України зазначає, що від сплати судового збору звільняються також і громадські організації, які звернулись до суду із заявами щодо захисту прав та інтересів інших осіб у випадках передбачених законом.

В свою чергу, правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України "Про громадські об`єднання" від 22 березня 2012 року № 4572-VI (далі - Закон № 4572), де зі змісту частин першої та третьої статті першої вбачається, що громадська організація - це добровільне об`єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 та 5 ст. 1 Закону України "Про громадські об`єднання" засновниками та членами (учасниками) громадської організації як виду громадського об`єднання є фізичні особи, які можуть утворювати громадську організацію зі статусом або без статусу юридичної особи. Необхідним етапом створення громадської організації як юридичної особи є її реєстрація в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, установлених Законом України "Про громадські об`єднання" (ч. 1 ст. 12 вказаного Закону). Така реєстрація передбачає, зокрема, внесення відомостей про громадську організацію до Реєстру громадських об`єднань і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також видачу свідоцтва про реєстрацію громадського об`єднання як громадської організації.

Конституційний Суд України виходив з того, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

При цьому, Конституційний Суд України звертає увагу на те, що дія Закону України "Про громадські об`єднання" не поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення, зокрема, непідприємницьких товариств (які не є громадськими об`єднаннями), утворених на підставі інших законів (пункт 6 частини другої статті 2 Закону України "Про громадські об`єднання").

В розрізі викладеного та враховуючи суб`єктний склад сторін у даній справі, слід зауважити, що особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначені Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15.09.1999 року № 1045-XIV, що в розрізі наданих Конституційним Судом України тлумачень пункту 7 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI свідчить про відсутність у Всеукраїнської профспілкової організації "Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України" статусу громадської організації та відповідно і права на звільнення від сплати судового збору у разі звернення до суду із заявами щодо захисту прав та інтересів інших осіб у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, на профспілкові організації у разі їх звернення до суду за захистом майнових та немайнових прав як своїх членів, так і прав інших осіб, які звернулись до неї за таким захистом, не поширюються положення пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

До того ж, як встановлено із наявної в матеріалах справи Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 В.К. є керівником саме профспілкової, а не громадської організації, що в поєднанні зі всіма встановленими фактами, свідчить про відсутність у позивача права на звільнення від сплати судового збору.

Підсумовуючи викладене, судова колегія відхиляє доводи позивача про наявність правових підстав для його звільнення від сплати судового збору в межах даної справи, оскільки останні грунтуються виключно на помилковому трактуванні заявником окремих абзаців рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 року №12-рп/2013. При цьому, судова колегія вважає наявним факт порушення позивачем цілісності вказаного рішення Конституційного Суду України та спотворення викладеної в ньому правової позиції стосовно тлумачення приписів пункту 7 частини 1 ст. 5 Закону № 3674-VI.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, лише зазначив про наявність у нього права на звільнення від сплати судового збору, при цьому клопотань з даного приводу суду не заявляв, що також враховується колегією суддів при прийнятті даного рішення.

Отже, оскільки на час постановлення даної ухвали, скаржник не усунув недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 та п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах іншої особи - члена Всеукраїнської профспілкової організації "Профспілки працівників місцевої промисловості та підприємницьких структур України" ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Совгира Д. І.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.