Справа № 420/4864/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4864/19

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м.Одеса

Повний текст судового рішення складений 19.08.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнати протиправним та скасування наказу №15-1299/13-19-СГ від 13.03.2019р. «Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою»; визнання протиправною відмову у надані ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.0га на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, оформлену листом від 18 березня 2019 року за № Г-2106/0-1645/0/37-19.; зобов`язання повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.0 га на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області та за наслідками якого прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.0га на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Одночасно позивачем була подана до суду заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, з кадастровим номером :01:001:0745, яка розташована за адресою: Одеська область, Іванівський район, Северинівська сільська рада (за межами населених АДРЕСА_1 ), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельної ділянки 6,9019га.; заборони уповноваженим органам, в тому числі відповідачу, його структурним підрозділам, державному підприємству «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» приймати будь-які рішення, пов`язані із документами щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01 НОМЕР_1 , в тому числі рішення про її передачу у власність, користування, відчуження шляхом проведення земельних торгів; заборони органам/особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій щодо проведення державної реєстрації права власності та/або права користування (оренди) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 ; заборони органам/особам, уповноваженим на проведення земельних торгів, в тому числі але не обмежуючись, державному підприємству «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо відчуження (продаж) права власності та/або право користування (оренди) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0745.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.08.2019р. у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Перевіривши відокремлені матеріали справи, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції про відсутність підстав забезпечення позову виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Враховуючи наведене, доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, позивачем до суду не надано.

Крім того, обставини правомірності чи неправомірності оскаржуваних позивачем рішень, можуть бути встановлені судом виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті, при перевірці правомірності відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

Отже, наведені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову не свідчать про існування обставин, визначених ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.

При цьому, заявлені позивачем заходи забезпечення позову не відповідають ч.1, п.5 ч.3 ст.151 КАС України, а саме видам забезпечення позову, та спрямовані на зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі (наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.08.2019р. №15-4250/13-19-ст щодо проведення електронних торгів).

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону та вирішив питання по суті правильно, тому ухвала суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.