Справа № 815/116/14
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 815/116/14

Провадження № 11-968апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для прийняття до розгляду справи за позовом Одеського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - Прокурор), Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Привалової Євгенії Євгеніївни (далі - Державний реєстратор), Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, і

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року Прокурор звернувся до адміністративного суду з позовними вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4965908 від 13 серпня 2013 року, яким проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 02 квітня 2014 року позов задовольнив частково.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11 квітня 2017 року постанову суду залишив без змін.

ОСОБА_1 не погодився із рішенням суду першої та апеляційної інстанцій і 05 травня 2017 року подав касаційну скаргу про їх скасування та підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) закриття провадження у справі,оскільки спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 01 червня 2017 року відкрив касаційне провадження.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 вересня 2019 року прийняв справу до свого провадження та призначив її до розгляду.

11 вересня 2019 року цей самий суд ухвалою передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Зі змісту цієї норми виливає, що доступ справи до касаційного перегляду можливий, якщо цьому передував апеляційний перегляд справи. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 241 КАС України у редакції після 15 грудня 2017 року перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали. За частинами першою, другою статті 205 цього Кодексу в редакції до 15 грудня 2017 року, розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в разі: 1) залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін; 2) зміни ухвали суду першої інстанції; 3) скасування судового рішення і постановлення нової ухвали; 4) скасування судового рішення і залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі; 5) визнання судового рішення нечинним і закриття провадження у справі; 6) скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Із матеріалів цієї справи вбачається, що скаржник ОСОБА_1 до касаційної скарги долучив копію ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року та супровідний лист про направлення учасникам процесу копії цього рішення.

Було встановлено також, що справа судами слухалась неодноразово. 17 лютого 2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду з апеляційною скаргою, відкрив апеляційне провадження і призначив справу до розгляду на 28 березня 2017 року. Але від дати ухвалення цього судового рішення у справі немає будь-яких інших процесуальних рішень, пов`язаних з розглядом її в апеляційному порядку. Бракує в ній й оригіналу ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року про залишення без змін постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року. Згідно з внутрішнім описом документів справи № 815/116/14, створеним судом апеляційної інстанції, у ньому немає запису про ухвалу суду від 11 квітня 2017 року та супровідний лист про направлення її копії учасникам справи.

Викладені обставини дають привід припустити, що у матеріалах справи немає відомостей про завершення апеляційного перегляду справи ухваленням відповідного судового рішення, що своєю чергою викликає обґрунтовані сумніви стосовно того, чи відбувся апеляційний перегляд справи, а якщо так, то ухваленням якого виду судового рішення завершився апеляційний розгляд цієї справи.

Питання, чи був апеляційний перегляд цієї справи, чи ні, є питанням, яке має вирішувати суд касаційної інстанції на стадії відкриття касаційного провадження. Перш ніж направляти справу до Великої Палати Верховного Суду з її компетенційних питань, касаційний суд має з`ясувати, чи були підстави і чи дотримані умови для відкриття касаційного провадження, однієї з яких є така імперативна, безсумнівна й неоціночна законодавчо визначена умова, як попередній апеляційний перегляд справи.

Якщо після відкриття касаційного провадження стане відомо, що всіх, принаймні формально-фільтраційних, передумов для відкриття касаційного провадження не було, то саме суд касаційної інстанції на цьому етапі провадження має вияснити причини виникнення таких умов і залежно від їх змісту ухвалити одне із процесуальних рішень.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутність в матеріалах справи судового рішення суду апеляційної інстанції та інших відомостей про апеляційний перегляд справи унеможливлювали передачу справи на її розгляд.

Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

У розумінні положень цієї статті Велика Палата Верховного Суду може повернути справу відповідній колегії для розгляду також у разі, якщо з`ясує, що суд касаційної інстанції перед тим, як відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою, не перевірив, чи судове рішення суду першої інстанції, що оскаржується в касаційному порядку, переглядалося в апеляційному порядку і яке рішення цього суду було ухвалено за наслідками такого перегляду.

Отож, фактичні обставини та нормативні положення дають підстави для того, щоб справу з означеними вище позовними вимогами повернути до колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом Одеського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Привалової Євгенії Євгеніївни, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення повернути до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська

Л. М. Лобойко