Справа № 638/17156/19
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/17156/19

Провадження № 2-а/638/507/19

06.11.2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків справу за адміністративним позовом Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

встановив:

Головне Управління Державної міграційної служби в Харківській області (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , в якому просить: примусово видворити за межі України громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; затримати громадянина громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців; звернути рішення до негайного виконання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2017 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова, було виявлено громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 . Відповідач потрапив на територію України у 2011 році через пункт пропуску «Харків-пасажирський» у приватних справах по паспортному документу серії АС №1447983. Родичів в Україні відповідач не має, постійне джерело доходів також відсутнє, тому позивач вважає, що підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.02.2017 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова, було виявлено громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на території України не має.

Відповідно до ст. 26 Закону України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» начальником Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області Клєріні 21.03.2017 року прийнято рішення, про примусове повернення з України громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним рішенням відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 31.03.2017 року. Проте, на теперішній час громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_1 територію України не покинув. Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_2 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України ; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Судом встановлено, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні. Також рішення про примусове повернення з України громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , виконано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існують обгрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області про примусове видворення громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 та затримання його з метою забезпечення примусового видворення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 288, 289, 371 КАС України суд,

постановив:

Адміністративний позов Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 289 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя