Справа № 206/6220/18 (2-а/206/3/19)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 206/6220/18 (2-а/206/3/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2019 року в адміністративній справі №206/6220/18 (2-а/206/3/19) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2018 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив:

- визнати дії поліцейського патрульної поліції роти № 4, батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Панченко В.М. щодо розгляду справи відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення і винесення постанови ЕАВ № 693982 від 27.10.2018 р. та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді: штрафу в сумі 510,00 гривень за порушення ст. 132 -1 КУпАП, незаконними.

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 693982 від 27.10.2018 р. винесену поліцейським роти № 4, батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Панченко В.М. відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної ; відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,0 (п`ятсот десять) гривень.

- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 27.10.2018 р. - закрити.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою серії ЕАВ №693982 від 27.10.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 27.10.2018 року о 05 год. 53 хв. м. Дніпро М04, 190 км, водій керуючи ТЗ перевозив вантаж, який виступав за габаритні фари більше ніж на 2 м та шириною 4 метра, чим порушив п. 22.5 ПДР (порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду підтверджуючого дозволу на перевезення габаритних вантажів, а саме: трактора «Djohn Deere 6125», габарити якого складають 2490 см., максимальна його ширина 2550 см.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлюються Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила № 30).

Відповідно до п. 2 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п.п 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктами 3 та 15 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

З аналізу наведених норм права вбачається, що як рух (проїзд) великогабаритних транспортних засобів (з вантажем або без нього), так і перевезення великогабаритних транспортних засобів (з вантажем або без нього) автомобільними дорогами здійснюється за спеціальними правилами встановленими законом. Такий рух здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюється, зокрема, уповноваженими підрозділами Національної поліції. Такий контроль включає, в тому числі, перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам.

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2018 року інспектором Панченко Вячеславом Миколайовичем складено постанову серії ЕАВ №693982 про накладення адміністративного стягнення у сумі 510, 00 грн на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням останнім п. 22.5 ПДР України.

Зазначену постанову підписано позивачем особисто, про що останнім не заперечується в адміністративному позові та апеляційній скарзі.

На підтвердження відсутності правопорушення в діях позивача, а також підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, останнім до матеріалів справи додано як доказ товарно-транспортну накладну №26102018/04.

Так, на думку позивача зазначена товаро-транспортна накладна підтверджує безпідставність винесення оскарженої постанови посадовою особою, оскільки з неї вбачається, що вантаж, який наданий для перевезення, а саме: трактор «Djohn Deere 6125М» перебуває у стані, що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів, а, отже, не перевищує норми, визначені п. 22.5 ПДР України.

Крім того, вказана товаро-транспортна накладна підписана відповідальною особою ТОВ «ФОРА ТРАНС» ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_1 , тобто відомості у таку накладну про габарити вантажу, що перевозився, повинні були вноситись відповідальною особою вантажовідправника.

В підтвердження того, що перевезений вантаж відповідає п. 22.5 ПДР України позивачем надано роздруківку з офіційного сайту виробника, з якого вбачається, що ширина трактору «Djohn Deere 6125М» за технічними характеристиками становить 2490 мм, тобто, 2,49 м; загальна довжина 4485 мм, тобто, 4,46 м; висота 2880, тобто, 2,88 м, що в свою чергу не перевищує визначеного нормативу.

Вказану роздруківку, як доказ також було надано до матеріалів справи відповідачем до свого клопотання (а.с. 19).

В свою чергу, напівпричіп ВЕСТТ-975310 за своїми технічними характеристиками має наступні габаритні розмірі: довжина 17500 мм; ширина 2500 (3700) мм; висота 2000 мм; висота з комбайном, обладнанням, мм (max) 4450, що дозволяє перевезення вантажу, довжина якого складає 4485 мм, ширина 2490 мм.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що перевезений вантаж трактор марки «Djohn Deere 6125М» відповідає нормам, які визначені п. 22.5 ПДР України, а прийняте рішення суду першої інстанції містить неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ч. 1 ст. 283 КУпАП вбачається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, в порушення вищенаведеної норми, відповідачем в п. 9 постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення від 27.10.2018 року серії ЕАВ №693982 не зазначено про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис правопорушення. Відомостей щодо того, що такий запис не здійснювався текст оскаржуваної постанови також не містить.

Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій відповідачем до матеріалів справи зазначений технічний запис, який є беззаперечним доказом скоєного правопорушення, долучено не було.

Крім того, постанова не містить інформації щодо застосування відповідачем засобів вимірювання, за допомогою якого встановлено на яку відстань перевезений вантаж виступав за габарити транспортного засобу, а також не зазначено на яку конкретну відстань товар виступав за габарити транспортного засобу, що ставить під сумнів здійснення відповідачем вимірювання під час складання постанови.

Колегія суддів вважає, що наявність лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 (адміністративне провадження №К/9901/15804/18).

Отже, так як в даній справі відповідачем є суб`єкт владних повноважень, то обов`язок доказування щодо правомірності винесеного рішення покладається саме на нього, що передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, проте матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій поліцейського патрульної поліції роти № 4, батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Панченко В.М., останні задоволенню не підлягають зважаючи на їх необґрунтованість в цій частині, оскільки адміністративний позов не містить доводів, що свідчили б про протиправність дій відповідача та їх невідповідність певним законодавчим актам. Фактично доводи позивача стосуються його незгоди з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності вини та складу правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи те, що судове рішенням суду першої інстанції в повній мірі не з`ясовано та не встановлено всіх обставин справи, колегія судді приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 243, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2019 року у справі №206/6220/18 (2-а/206/3/19) - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову поліцейського роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Панченка Вячеслава Миколайовича серії ЕАВ № 693982 від 27.10.2018 року визнати протиправною та скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко