Справа № 160/5300/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Справа № 160/5300/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім НОРТЕК" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
07.06.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім НОРТЕК" з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпропетровською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів № 110030/2019/800022/2 від 07.02.2019 року;
- визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпропетровською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів № 110030/2019/800027/2 від 14.02.2019 року;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 08.05.2018 року № NORNEO 20180815 придбано товар: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження понад 121, - безкамерні всесезонні: 11R22.5 NT 366 PR16 146/143М NEOTERRA- 6 шт., посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантажена 146/143, індекс, швидкості М; 295/80R22.5 NT366 PR18 152/149М NEOTERRA-20 шт., посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантаження 152/149, індекс швидкості М; 295/80R22.5 NT689 PR18 152/149LNEOTERRA -30 шт., посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантажена 152/149, індекс швидкості L; 385/65R22.5 NT333 164К NEOTERRA - 27 шт., посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантаження 164, індекс швидкості K; 385/65R22.5 NT555 PR20 160 LNEOTERRA - 4 шт., посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантаження 160, індекс швидкості L; 445/65R22.5 NT555 PR20 169К NEOTERRA -38 шт., посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантаження 169, індекс швидкості К; 315/80R22.5 NT599 PR20 157/154К NEOTERRA - 66 шт. посадочний діаметр 22,5 дюйма, індекс навантаження 157/154, індекс швидкості К, торгової марки NEOTERRA, виробник QINGDAOKETERINTERNATIONALCO., LIMITED. Для декларування товару ТОВ "Торговий Дім НОРТЕК" 25.01.2019 р. та 14.02.2019 р. подано до митного органу митні декларації № UA110030/2019/000718 та № UA110030/2019/001604, відповідно, в яких заявлено до митного оформлення товар за ціною контракту. На підтвердження заявленої ціни товару до декларацій були надані всі необхідні документи, які підтверджують заявлену ціну товару відповідно до умов контракту. Позивач вказує, що в оскаржуваних рішеннях не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару.
З огляду на викладене позивач вважає, що рішення коригування митної вартості товару № 110030/2019/800022/2 від 07.02.2019 року та № 110030/2019/800027/2 від 14.02.2019 року є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 12.06.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 12, ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 КАС України. Також, сторонам був встановлений строк для подання до суду відзиву на позову, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, відповідно.
10.07.2019 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при перевірці поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім НОРТЕК" митних декларацій № UA110030/2019/000718 та № UA110030/2019/001604, а також документів, долучених до декларації, митним органом здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю було встановлено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Враховуючи, що декларант відмовився надавати додаткові документи, рішення про коригування митної вартості товарів № 110030/2019/800022/2 від 07.02.2019 року та № 110030/2019/800027/2 від 14.02.2019 року є цілком обґрунтованими, а підстави для задоволення позову відсутні.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім НОРТЕК" (м. Дніпро) та компанією QINGDAOKETERINTERNATIONALCO., LIMITED., (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт від 08.05.2018 року № NORNEO 20180815 на поставку шин для сільськогосподарської техніки, промислової техніки, вантажних шин, інших гумотехнічних виробів (товар) в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у інвойсах за кожною партією товару.
Згідно контракту від 08.05.2018 року № NORNEO 20180815, поставка товару здійснюється за умовами FOBXingangзгідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року; продавець має поставити товар покупцю протягом 40 днів після отримання 30% оплати, відповідно інвойсу.
З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС нову ВМД від 19.02.2019 року №UA110030/2019/001927, у якій вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів.
З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС нову ВМД від 19.02.2019 року №UA110030/2019/001928, у якій вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Заявленя митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України (у відповідній редакції) метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, на виконання вимог, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом першим частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини першої та другої 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості виходив з того, що подані документи містять розбіжності.
Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною другою статті 58 Митного кодексу України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).
Відповідно до положень статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Розглядаючи заявлений спір, суд зазначає, що спірні рішення вмотивовано наступним:
1. у проформі-інвойсі від 11.10.2018 р. №KT18NT02YX/683 продавцем виступає підприємство з назвою, що співпадає з назвою продавця договору від 08.05.2018 р. № NORNEO20180815, а саме: QINGDAOKETERINTERNATIONALСО., LIMITED, але адреса не відповідає адресі, що зазначена у розділі «Юридические адреса и банковские реквизиты сторон», а саме: у контракті зазначена адреса: А-2502, DarronCenter, HaierRdNo. 180, Qingdao, China 266100., а у проформі- інвойсі - 2-1401& 1407, ShengheMansion, №58 ShandongtouRoad, Qingdao 266071 China;
2. відповідно до абзацу першого розділу «платежі» оплата здійснюється за кожну окрему поставку банківським переказом в EFSD на рахунок продавця, згідно з виставленим рахунком відповідно до умов оплати за згодою сторін передплата складає 30% від вартості вказаної у інвойсі, 70% - протягом 45 днів після надання продавцем електронної копії проекту коносаменту та копії інвойсу; у вищезазначеній проформі-інвойсі зазначені інші умови оплати, а саме: передплата 30% через 7 днів після дати коносаменту, що не відповідає умовам договору від 08.05.2018 р. № NORNEO20180815;
3. зазначений порт призначення в Україні - м. Одеса, а в коносаменті №MRFB18112084 від 02.12.2018 р. зазначений порт призначення Южний;
4. номенклатура та кількість товару, зазначеному у проформі-інвойсі від 11.10.2018 р. №KT18NT02YX/683 не відповідає номенклатурі та кількості товару, наведеному у інвойсі від 04.12.2018 р. №KT18NT02YX/683;
5. відповідно до абзацу першого розділу «платежі» оплата здійснюється за кожну окрему поставку банківським переказом в USD на рахунок продавця, згідно з виставленим рахунком, однак надані до митного контролю платіжні доручення від 05.11.2018 р. № 6 та від 09.01.2019 р. № 7 не містять посилання на рахунок, що унеможливлює ідентифікацію платіжного доручення з певною поставкою товару;
6. дата платіжного доручення від 05.11.2018 р. №6 не кореспондується з датою наданого до митного контролю інвойсу від 04.12.2018 р. №KT18NT02YX/683;
9. в пункті 2 розділу 1 «Предмет договору» договору транспортно - експедиторського обслуговування від 22.06.2018 р. № 22/06-2018 зазначено, що послуги надаються на підставі заявки на організацію транспортно-експедиційних послуг (додаток №1) або додаткової угоди до договору, проте, до митного оформленні не надавались: заявка на організацію транспортно - експедиційних послуг, додаток №1 до договору, додаткова угода до договору;
10. у графі 44 митної декларації під кодом 4301 (договір (контракт) про перевезення) зазначений контракт №Т-1609141 від 14.09.2016 р., який до митного оформлення не надавався;
Судом встановлено, що листом виробника та продавця товару QINGDAOKETERINTERNATIONALCO., LIMITED., (Китай) від 31.01.2019 року повідомлено про зміну адреси. Вказані обставини пояснюють не відповідність адреси, наведеної у проформі-інвойсі від 11.10.2018 р. №KT18NT02YX/683, та адреси, що зазначена у розділі «Юридические адреса и банковские реквизиты сторон» у контракті від 08.05.2018 р. № NORNEO20180815.
Щодо розбіжностей в частині умови оплати, наведених у договорі від 08.05.2018 р. № NORNEO20180815, та рахунком, за яким передплата складає 30% від вартості вказаної у інвойсі, 70% - протягом 45 днів після надання продавцем електронної копії проекту коносаменту та копії інвойсу, в той час як у проформі-інвойсі зазначені інші умови оплати: передплата 30% через 7 днів після дати коносаменту, суд вказує таке.
Згідно контракту від 08.05.2018 року № NORNEO 20180815, поставка товару здійснюється за умовами FOBXingangзгідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року; продавець має поставити товар покупцю протягом 40 днів після отримання 30% оплати, відповідно інвойсу.
При цьому, суд зауважує, що контрактом від 08.05.2018 року № NORNEO 20180815 не встановлено термін проведення передплати, а визначено лише розмір такої передплати, яка складає 30% від суми, визначеної в інвойсі.
Поряд з тим, як саме у проформі-інвойсі визначено розмір та термін проведення передплати (обставини, за яких має бути проведена передплата): передплата 30% через 7 днів після дати коносаменту.
Отже, контракт від 08.05.2018 року № NORNEO 20180815 та проформа-інвойс не містить суперечностей, а визначають різні умови: розмір та термін проведення передплати.
Позивачем у поданому позові зазначено, що дійсно, при доставці товару здійснювались перевантаження, проте, вартість послуг з перевезення не змінилася, експедитор не виставляв додаткових рахунків позивачу, а зміна морського порту, судна, чи інших чинників не можуть бути однозначним доказом здорожчання/здешевшення перевезень.
Листом від 26.01.2019 р. № 89 експедитором ТОВ «Фьорст вей» повідомлено, що товар в контейнері MSKU0776448, коносамент 581940511 (MRFB18112084) був завантажений на судно MARIE MAERSK 849W в порту Xingang, потім перейшов в порт Ningbo, де був перевантажений на борт судна EVELYNMAERSK 849W наступного в порт PortSaidEast, Egypt, де перевантажувався на судно, яке прямує до порту Южний, а саме MAERSK KLAIPEDA 1902.
Крім того, суд зазначає, що питання вартості перевезень відноситься до виключної компетенції учасників цивільних (господарських) правовідносин - сторін договору перевезення. В даному випадку сторонами обумовлено предмет договору, визначено його ціну, здійснено попередню оплату, та надано послуги, що підтверджено калькуляцією затрат на доставку вантажу № 25/01-02 від 25.01.2019 р. з додатком № 2 від 25.01.2019 р., довідкою про транспортні видатки № 148 від 17.01.2019 р., договором транспортно-експедиторського обслуговування № 22/06-2018 від 22.06.2018 р., договором на перевезення вантажів № Т-1609141 від 14.09.2016 р., заявкою на транспортно-експедиційні послуги № 12/4 від 08.12.2018 р.
Доводи відповідача про ненадання до митного оформлення, зазначеного у графі 44 митної декларації під кодом 4301 договору (контракт) про перевезення, контракту №Т-1609141 від 14.09.2016 р., не відповідають дійсності та суперечать доводам, викладеним у відзиві на позов, та матеріалам справи, зокрема самими митними деклараціями № UA110030/2019/000718 та № UA110030/2019/001604 та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, де значиться договір на перевезення вантажів № Т-1609141 від 14.09.2016 р.
Відповідно до статті 14 Закону України Про ціни та ціноутворення від 21.06.2012 року № 5007-VI та статті 6 Указу Президента від 25.08.1994 року № 475/94 «Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України» ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склались на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торгівельною маркою, артикулом та на однакову собівартість виробництва.
Судом встановлено, що у висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-354/1 від 12.02.2019 року була проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту та використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, Міжнародний стандарт оцінки та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з інтернету, а тому у сукупності з іншими документами зазначений висновок підтвердив задекларовану митну вартість товару.
Судом в повній мірі досліджено, що позивачем було надано митниці безпосередньо контракт, а також інвойс КТ18NТ02YX/683 від 04.12.2018 р., коносамент МRFВ18112084 від 02.12.2018 р., де чітко визначені ціни товару, які повністю співпадають з цінами зазначеними в інвойсі. Також немає розбіжностей між цими документами щодо назви товару, його технічних особливостей, виробника товару, кількості та умов поставки.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином, подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору, згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
На підставі встановлених судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішеннями № 110030/2019/800022/2 від 07.02.2019 року та № 110030/2019/800027/2 від 14.02.2019 року.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем протиправно, отже є таким, що підлягають скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім НОРТЕК» підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 456 від 07.03.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного, ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпропетровською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів № 110030/2019/800022/2 від 07.02.2019 року.
Визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпропетровською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів № 110030/2019/800027/2 від 14.02.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 02.09.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька