Справа № 298/513/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10132/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.08.2019 року (рішення ухвалене у смт. Великий Березний судом у складі головуючого судді Лютянської М.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови №1038/30500/19 від 04 квітня 2019 року у справі про порушення митних правил .

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 04 квітня 2019 року уповноваженою особою відповідача були розглянуті матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 18 лютого 2019 року. За результатами розгляду винесена постанова №1038/30500/19 від 04 квітня 2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Позивач вважає дану постанову незаконною та прийнятою грубими порушеннями норм процесуального права оскільки при оформленні протоколу клопотання про допит свідків, видачу протоколу на руки та про надання юридичної допомоги були відхилені. Просив позов задоволити.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.08.2019 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правих №1038/30500/19 від 18 лютого 2019 року, складеного державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного посту «Малий Березний» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 .А., 18 лютого 2019 року у зону митного посту «Малий Березний» заїхав автомобіль марки «DAEWOO», модель «LANOS», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням бази даних встановлено, що 24 листопада 2018 року даний громадянин увіз зазначений автомобіль з метою транзиту на митну територію України. Таким чином ОСОБА_1 повинен був вивезти зазначений автомобіль до 29 листопада 2019 року, а фактично вивозив його 18 лютого 2019 року. У своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення зазначеного автомобіля. Чим перевищив установлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, більше ніж на десять діб. В протоколі міститься підпис ОСОБА_1 про отримання примірника протоколу.

Як вбачається з пояснення ОСОБА_1 від 18 лютого 2019 року не вивіз транспортний засіб за межі митної території України через його поломку. Документи, що підтверджують факт аварії, проведення ремонтних робіт або щодо звернення до лікарняного закладу відсутні.

До митниці ДФС з метою продовження терміну транзит не звертався.

Як вбачається з заяви від 18 лютого 2019 року, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи порушення митних правил №1038/30500/19 від 18 лютого 2019 року відбудеться о 11 год. 00 хв. За адресою АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_1 .

Разом з тим, з заяви ОСОБА_1 від 20 березня 2019 року вбачається, що останній просив перенести розгляд справи про порушення митних правил №1038/30500/19 від 18 лютого 2019 року на 04 квітня 2019 року у зв`язку із необхідністю отримати безоплатну правову допомогу.

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №10387/30500/19 від 04 квітня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмір п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Дану постанову ОСОБА_1 отримав 05 квітня 2019 року.

Згідно статті 95 МК України встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Порушення митних правил та відповідальність за них регулюється главою 67 розділом ХVIII Митного кодексу України, статтею 458, якого, визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 460 МК України визначені обставини, які виключають відповідальність за вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 48 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно ст. 498 МК України, прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом, а не обов`язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.08.2019 року у справі №298/513/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 07.11.2019р.