Справа № 489/2020/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/2020/19
Головуючий в 1 інстанції: Рум`янцева Н.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 вересня 2019 року, прийняте у складі суду судді Румянцевої Н.О. в місті Миколаїв по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 139714 від 05.03.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, в якому просив суд скасувати постанову серії НК № 139714 від 05.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 139714 від 05.03.2019 року задоволено частково. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 139714 від 05 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. У задоволенні вимоги про визнання дій Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України протиправними відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а також під час з`ясування обставин у справі суд прийшов до помилкового висновку про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що стороною відповідача було надано належний та допустимий доказ вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, - відеозапис з нагрудного відеореєстратора на якому зафіксовано, порушення п. 31.4.5 б) ПДР України, а саме на задньому лівому колесі транспортного засобу RENAULT TRAFIC з державним номерним знаком НОМЕР_1 , шина має значне пошкодження (розрив), що оголює корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, дослідивши відеозапис не надав йому належної правової оцінки, відповідно просить суд в зв`язку з дослідити вказаний відеозапис та надати їм належну правову оцінку. Апелянт вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 139714 від 05.03.2019 року винесена щодо ОСОБА_1 , не підлягає скасуванню, оскільки винесена правомірно за вчинення адміністративного правопорушення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.03.2019 року інспектором УПП в Миколаївській області ДПП було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій керував транспортним засобом RENAULT TRAFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку №1 вулиці Погранична в м. Миколаєві на якому було виявлено місцеві пошкодження (розрив) шини, чим порушив вимоги пункту п.31.4.5 б) ІІДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення (Позивач порушив вимоги п.31.4.5 б) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП), відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 139714 від 05.03.2019 року.

Не погоджуючись із правомірністю постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 139714 від 05.03.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із відсутністю причинного зв`язку між викладеними обставинами у оскаржуваній постанові та фактичною підставою для зупинки водія і поясненнями відповідача щодо причин зупинки та складу правопорушення, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306)

Абзацом 1 пункту 1.5. Розділу 1 Правил №1306 встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.31.4.5 б) Правил №1306 водієві забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності окрім іншого, шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Порушення даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частини друга та четверта статті 285 КУпАП визначають, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких відноситься до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами)на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, згідно вимог частини 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень частини 1 статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно вимог частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається судом апеляційної інстанції з матеріалів справи (а.с. 4, 15), оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення та щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, зокрема статті 74 КАС України, відеозапис з нагрудного відеореєстратора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та не береться судом до уваги як доказ, одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною другою статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема у постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 року (справа №161/10598/16-а), від 15 листопада 2018 (справа № 524/5536/17), які відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за відсутності підтвердження належними та допустимим доказами факту порушення позивачем п. 31.4.5 б) ПДР України, оскаржувана постанова серії НК № 139714 від 05.03.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що жодних інших доводів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 вересня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 139714 від 05.03.2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець