Справа № 375/1178/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 375/1178/19 Суддя першої інстанції: Зінкін В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

при секретарі Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Капустіна В.В.,

представника відповідача та третьої особи - Сапсай М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романа Олександровича в особі представника - Горбача Ігоря Володимировича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романа Олександровича в особі представника - Сапсай Марини Юріївни на рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романа Олександровича, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Таращанського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної існпекції у Київській області Крупко Романа Олександровича, в якому просила: визнати поважною причину пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови № А-2305/1 від 23.05.2019 по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на оскарження постанови № А-2305/1 від 23.05.2019 по справі про адміністративне правопорушення; визнати незаконною та скасувати постанову № А-2305/1 від 23.05.2019, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романом Олександровичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою ст. 188-42 КУпАП; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є незаконною з підстав розгляду справи про адміністративне правопорушення у її відсутність та нероз`яснення прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та позбавлення можливості надати пояснення.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 24 вересня 2019 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано поважною причину пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови № А-2305/1 від 23.05.2019 по справі про адміністративне правопорушення.

Поновлено строк на оскарження постанови № А-2305/1 від 23.05.2019 по справі про адміністративне правопорушення.

Визнано незаконною та скасовано постанову № А-2305/1 від 23.05.2019, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою ст. 188-42 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 188-42 КУпАП - закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень.

В апеляційній скарзі, представник відповідача - Горбач І.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач був присутній під час проведення перевірки та лише частково надав документи відносно об`єкта будівництва, що свідчить про фактичний допуск до перевірки.

Разом з тим, оскільки перевіркою від 08.05.2019 встановлено саме не виконання вимог припису № С-0403/03 від 04.03.2019 та станом на травень 2019 року законні вимоги Департаменту не були виконані, тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача та третьої особи - Сапсай М.Ю. в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вказана апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи строки розгляду справи про адміністративного правопорушення та ту обставину, що клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення від позивача станом на дату розгляду не надходило, відповідачем правомірно прийнято оскаржувану постанову.

Зазначає, що відповідачем дотримано процедуру проведення позапланової перевірки та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Окрім того, звертає увагу, що ні відповідач, ні третя особа не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи 24 вересня 2019 року, оскільки судова повістка на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшла 23.09.2019, а на адресу відповідача - лише 26.09.2019, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача зауважено, що внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , яка не була сповіщена про місце і час її розгляду, останню позбавили можливості довести свою невинуватість.

Відтак, на думку позивача, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській обхласті Крупко Р.О. виніс незаконну постанову, яка підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романом Олександровичем проведено позаплановий захід з перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на належній їй земельній ділянці з кадастровим номером : 08:001 :0045 , за результатами якої 04.03.2019 складено акт перевірки № Т-0403/2, припис № С-0403/3 та припис № С-0403/4 (а.с. 9-22 Том 1).

07 травня 2019 року з метою перевірки виконань вказаних приписів, відповідачем проведено позапланову перевірку на об`єкті будівництва: «Будівництво будівель на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001 :0045 , що розташована на території Рокитнянської селищної ради Київської області», за результатами якої складено акт перевірки № Т-0805/1 від 08.05.2019, а також протокол від 08.05.2019 № 1-Л-А-0805/1 про адміністративне правопорушення (а.с. 44-45, 47-54 Том 1).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1-Л-А-0805/1 від 08.05.2019, позивачем виконано вимоги припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт № С-0403/4 від 04.03.2019, однак вимоги припису № С-0403/3 від 04.03.2019 не виконано, чим порушено положення пп. «а» п. 3 частини третьої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачена відповідальність за частиною першою ст. 188-42 КУпАП.

Також у вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 00 хв. 23.05.2019 за адресою: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133.

З метою усунення виявлених порушень було видано припис з вимогою виконання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.05.2019 № С-0805/1 в термін до 08.07.2019 (а.с.46 Том 1).

Як наслідок, 23 травня 2019 року відповідачем винесено постанову № А-2305/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн (а.с. 56-57 Том 1).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення було здійснено без її присутності та за відсутності доказів щодо її обізнаності про такий розгляд 23.05.2019, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Крім того, оскільки понесені позивачем судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені належними та допустимими доказами, тому такі витрати у розмірі 4600 грн підлягають стягненню з Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями частини першої ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Так, згідно з приписами частини першої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки у травні 2019 року відповідачем було встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, позивачем демонтовано садовий будинок розмірами 3,7х5,6 м та дерев`яний садовий будинок розмірами 3,8х5,6 м. Крім того, позивачем виконано будівельні роботи з будівництва двоповерхового садового будинку розмірами 4,25х6,6 м з влаштуванням залізобетонного фундаменту та виконано будівельні роботи з будівництва підпірної стіни з бутового каменю довжиною 38 м для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки вказаною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 невиконано вимоги припису від 04.03.2019 № С-0403/3 з огляду на те, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта не надходило, та відсутня інформація щодо реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, позивачем порушено вимоги пп. «а» п. 3 частини третьої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відповідності до пп. «а» п. 3 частини третьої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами вказаної перевірки якої складено Акт перевірки № Т-0805/1 від 08.05.2019, протокол від 08.05.2019 № 1-Л-А-0805/1 про адміністративне правопорушення а також припис від 08.05.2019 № С-0805/1 з вимогою усунути порушення в термін до 08.07.2019 (а.с.43-55 Том 1).

У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 00 хв. 23.05.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .

Хоча протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 08 травня 2019 року відносно позивача був складений у присутності ОСОБА_1 , однак остання відмовилась від підпису вказаного документу, про що свідчать відповідні записи у протоколі (а.с. 45 Том 1).

Так, за правилами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа), при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У силу вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 17 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Положеннями ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як свідчать матеріали справи, 23 травня 2019 року відповідачем винесено постанову № А-2305/1 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн (а.с. 56-57 Том 1).

Вказана постанова винесена у відсутності позивача та у подальшому направлена на її адресу засобами поштового зв`язку.

Разом з тим, згідно копії конверту, опису вкладення до цінного листа за № 230 та інформації з сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження вказаного поштового відправлення, Акт перевірки № Т-0805/1 від 08.05.2019, припис від 08.05.2019 № С-0805/1 та протокол від 08.05.2019 № 1-Л-А-0805/1 про адміністративне правопорушення, в якому повідомлялось про розгляд 23.05.2019 справи про адміністративне правопорушення, були направлені на адресу позивача: АДРЕСА_2 та отримані останньою лише 24.05.2019 (а.с. 54-55).

Вказані обставини підтверджують факт того, що про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке було призначено на 14 год. 23 травня 2019 року, позивач належним чином повідомлена не була, що свідчить про порушення відповідачем порядку повідомлення про час та місце розгляду справи, передбаченого ст. 268 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вручення позивачу повідомлення про час і місце розгляду справи за три доби до дня розгляду справи.

Як наслідок, ОСОБА_1 позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутньою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 380/499/17, яка у силу вимог частини п`ятої ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання представника відповідача Горбача І.В. в обґрунтування апеляційної скарги на те, що про час та місце розгляду справи позивача було повідомлено під час проведення перевірки, колегія суддів відхиляє, оскільки з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач відмовилась від отримання та підпису такого протоколу.

Доводи апелянтів щодо правомірності проведення перевірки та присутності позивача під час її проведення, судом до уваги не приймаються, оскільки це не позбавляє відповідача ні від обов`язку дотримуватися відповідних норм законодавства, що регламентують наступні стадії процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, ні від обов`язку забезпечити позивачу реальну можливість реалізувати свої процесуальні права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у випадку недотримання відповідачем в процесі винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності визначеної КУпАП процедури, вказане свідчить про протиправність оскаржуваної постанови та порушення відповідачем при її винесенні принципу належного урядування.

Приходячи до такого висновку, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Твердження представника відповідача та третьої особи - Сапсай М. Ю., про те, що судом першої інстанції не було повідомлено їх належним чином про дату та час, місце розгляду справи, яке відбулось 24.09.2019 колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року здійснено заміну третьої сторони з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на Державну архітектруно-будівельну інспекцію України, вирішено проводити розгляд справи за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи, та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 13 год. 15 хв. 24 вересня 2019 року (а.с. 241-242 Том 1).

Копія вказаної ухвали разом з судовою повісткою про призначення справи на 24.09.2019 були надіслані на адресу Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романа Олександровича та Державної архітектурно-будівельної інспекції, та отримані останніми 23.09.2019, про що свідчать реєстр відправлень рекомендованих листів Таращанського районного суду Київської області та інформація з сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень (а.с. 247-248).

Вказане свідчить про те, що відповідач та третя особа, були належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, однак не надали до суду першої інстанції будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направили обґрунтованих заперечень проти заявлених позовних вимог у строк, визначений ухвалою від 16.09.2019.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що враховуючи скорочені терміни розгляду даного категорії справ (десять днів), визначені у ст. 286 КАС України, та норми частини другої ст. 268 КАС України щодо особливостей повідомлення учасників справи у таких справах, загальні положення КАС України, зокрема ст. 126 КАС України, під час вирішення вказаної справи не можуть застосовуватись.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в розмірі 4 600 грн, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані витрати підлягають відшкодуванню, з огляду на договір про надання правничої допомоги № 192 від 14.03.2019, додаток до договору, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанції до прибуткового касового ордеру та здійснені адвокатом витрати, необхідні для надання правничої допомоги.

У свою чергу, відповідно до частин шостої та сьомої ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених правових норм вказує про те, що у разі неспівмірності таких витрат, обов`язок доведення покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, однак ні відповідачем, ні третьою особою до суду апеляційної інстанції таке клопотання не подавалось.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, 05 листопада 2019 року під час судового засідання в Шостому апеляційному адміністративному суді представником позивача подано клопотання про стягнення понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження таких витрат позивачем було подано до суду детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, акт приймання-передачі від 05.11.2019 та квитанцію від 05.11.2019 № 11.

Також, як вже зазначалось, у матеріалах справи наявна копія договору про надання адвокатом Капустіним В.В. правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 від 14.03.2019 № 192 з додатком, в якому сторонами погоджено вартість надання адвокатом послуг (виконання робіт) (а.с. 160-162 Том 1).

Проаналізувавши доводи представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до частин першої та третьої ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Перевіряючи наявність підстав для стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, колегія суддів встановила, що на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції позивачем було сплачено 500 грн. за підготовку процесуальних документів (відзив на апеляційну скаргу) та 1 600 грн. на представництво адвокатом та захист його інтересів у суді (участь у судовому засіданні 05.11.2019), що в загальному розмірі становить 2 100 грн.

Вказані витрати підтверджено документально, вони відповідають умовам договору та є співмірними зі складністю справи, часов, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг і виконаних робіт та значенням справи.

Отже, заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу у ході апеляційного провадження підтверджуються матеріалами справи, відповідають вимогам закону та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Решта доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються рішення суду, не ґрунтуються на законі та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романа Олександровича в особі представника - Горбача Ігоря Володимировича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Головного інспектора будівельного нагляду відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупко Романа Олександровича в особі представника - Сапсай Марини Юріївни - залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 вересня 2019 року - залишити без змін.

Cтягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України, , місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з переглядом справи у апеляційній інстанції в розмірі 2 100 (дві тисячі сто) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук