Справа № 520/11123/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07.11.2019 № 520/11123/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О. розглянувши в порядку в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Старомерчинської селищної ради Валківського району Харківської області (63011, Харківська обл., Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Центральна, буд. 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати бездіяльність Старомерчинської селищної ради Валківського району Харківської області щодо ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 04.07.2019 незаконною.

2. Зобов`язати Старомерчинську селищну раду Валківського району Харківської області надати відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 04.07.2019.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

В обґрунтування позову позивачем було зазначено, що 04.07.2019 року позивач звернувся до Старомерчинської селищної ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати копії всіх рішень Старомерчинської селищної ради та всіх розпоряджень селищного голови за період з 01.01.2018 по 30.12.2018, який було направлено на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням 05.07.2019, та який було отримано відповідачем 09.07.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Листом від 15.07.2019 відповідач повідомив позивача про продовження строків розгляду його запиту до 05.08.2019, проте станом на день звернення до суду відповіді на запит позивача відповідач не надав.

Позивач вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

06.11.2019 року через канцелярію суду надійшла заява позивача - ОСОБА_1 , про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що 05.11.2019 року на електронну адресу позивача від відповідача надійшло три електронні листи, у яких містилися сканкопії листів від 30.07.2019 року, а також сканкопії запитуваних позивачем документів.

За правилами, встановленими пункту 8 частини 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання позивача про закриття провадження по справі задовольнити.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 140 КАС України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст. 134 КАС України).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст.30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок сторони, необхідно спочатку встановити, що понесені стороною витрати на правничу допомогу були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).

Окремо суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до заяви надано додатковий договір до договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.09.2019 року, копію калькуляції рахунку № 1, акт виконаних робіт від 06.11.2019 року, копію квитанції № 0.0..1 від 06.11.2019 року на суму 7000,00 грн.

Як вбачається з калькуляції-рахунку № 1 та акту виконаних робіт від 06.11.2019 року адвокатським бюро "Сергія Нелюби" позивачу надавались наступні послуги:

- усне консультування ОСОБА_1 щодо правопорушення його права на інформацію Старомерчинською селищною радою (ненадання відповіді на запит від 04.07.2019 року) - 1 година на загальну вартість 1000,00 грн.;

- аналіз нормативного матеріалу, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, правових позицій Верховного Суду - 2 години на загальну вартість 2000,00 грн.;

- складання тексту позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 про оскарження незаконних дій Старомерчинської селищної ради щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 04.07.2019 (справа № 520/11123/19) - 4 години на загальну вартість 4000,00 грн.

Винагорода за вказані послуги було визначена в загальному розмірі 7000,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до рішення № 17 Розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області 21.03.2018 року м. Харків встановлено, що розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а саме: консультації усна, без вивчення документів від 200,00 грн., усна з вивченням документів від 500,00 грн., складання позовної заяви по КАС від 2000,00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи незначну складність справи та надані адвокатом послуги, час, витраченим адвокатом на надання таких послуг, обсяги наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторони, а також, що по вказаній справі не проведено жодного судового засідання, не надано середньоринкової вартості адвокатських послуг по аналогічним справам, суд доходить висновку, що заявлені суми винагороди є дещо неспівмірними, а тому клопотання про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 3000,00 грн.

Керуючись ст. 47, 139, 140, 189, 238, 239, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про закриття провадження по справі - задовольнити

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Старомерчинської селищної ради Валківського району Харківської області (63011, Харківська обл., Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Центральна, буд. 5) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старомерчинської селищної ради Валківського району Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями)

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.О. Спірідонов