Справа № 420/3997/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3997/19
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі нарахувати з 01.10.2017 пенсію в розмірі 15355,61 грн. з урахуванням вимог частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначалось про порушення Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі приписів пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» відповідно до яких у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії з 01.10.2017 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, як це передбачено п.4.3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (65121, м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова,4-а, ) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 01.10.2017р. пенсію в розмірі 15355,61грн. з урахуванням вимог ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (65121, м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова,4-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім)грн. 40коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою від 16.03.2019 щодо виплати пенсії, за наслідками розгляду якої Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі на адресу заявника надіслано Лист №1600/09 від 19.04.2019 щодо відмови у задоволенні звернення від 16.03.2019, оскільки до 01.10.2017 розмір пенсії ОСОБА_1 , з урахування частини 3 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 складав 10740 грн., за результатами перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2017 р. згідно Закону №2148, ОСОБА_1 встановлено доплату до розміру пенсії до 10740грн., у зв`язку з чим, дотримано приписи пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії».

Не погодившись з означеною відповіддю Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, викладеною в Листі №1600/09 від 19.04.2019р., позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про зобов`язання Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі нарахувати з 01.10.2017р. пенсію в розмірі 15355,61грн. з урахуванням вимог частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2018р., залишеним без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019р., по справі №1540/3516/18, позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати до стажу ОСОБА_1 період військової служби з 29.07.1972року по 04.08.2000рік у пільговому обчислені загальним строком 33 роки 10 місяців 14 днів, у тому числі строк пільгової військової служби в періоди з 13.10.1977року по 13.06.1978року, з 13.06.1978року по 23.04.1982року, з 23.04.1982року по 10.07.1984року, з 10.07.1984року по 07.01.1985року, з 07.01.1985року по 24.12.1985року, з 24.12.1985року по 01.09.1988року, з 01.09.1990року по 08.12.1990року, з 08.12.1990року по 28.06.1991року на пільгових умовах один місяць служби за півтора та провести з 22.02.2017року перерахунок і виплату пенсії за віком враховуючи фактично сплачені суми коштів.

На виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2018р., залишеного без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019р., по справі №1540/3516/18, Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , розмір якої станом на 30.09.2017р. склав 15355,61грн., яка виплачувалась позивачу з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак за наслідками здійснення Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі перерахунку пенсії ОСОБА_1 сума пенсії позивача зменшилась до 14315,54грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 26.03.2019р.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір фактичної пенсійної виплати позивача, визначено з урахуванням обмеження її максимального розміру відповідно до вимог закону, не є тотожним загальному розміру пенсії позивача, розрахованому згідно з формулою, наведеною у частині 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте на думку суду апеляційної інстанції, вказані висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки зроблені без належного дослідження фактичних обставин та системного аналізу норм процесуального права відносно правових підстав для закриття провадження у справі.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у цій справі є правомірність дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії з урахуванням вимог частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а підставою позову - невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 1540/3516/18, які набрали законної сили.

Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2018р., залишеного без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019р., по справі №1540/3516/18, які набрали законної сили.

Проте, суд першої інстанції при розгляді цієї справи не звернув на це уваги і повторно досліджував та перевіряв правомірність і обґрунтованість конкретних підстав щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії з урахуванням вимог частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, суд першої інстанції повинен був з`ясувати, чи не були оскаржувані дії відповідача пов`язані з виконанням судового рішення, чи є самостійним предметом спору.

Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 1540/3516/18), якими відповідача зобов`язано провести перерахунок і виплату пенсії та на виконання яких Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Одесі здійснено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , розмір якої станом на 30.09.2017 склав 15355,61 грн.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі нарахувати з 01.10.2017 пенсію в розмірі 15355,61 грн. з урахуванням вимог частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - є одним із способів виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019.

Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відтак, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Суд першої інстанції у цій справі при вирішенні спору не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, та як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у статті 382 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 1540/3516/18, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 80980007.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи помилково застосовані норми процесуального права, а тому, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про закриття провадження по справі.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: А.Г. Федусик