Справа № 205/262/19(2а/205/17/19)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 205/262/19(2а/205/17/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року ( суддя першої інстанції Приходченко О.С.)

у справі № 205/262/19(2а/205/17/19)

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до адмінкомісії при виконкомі Дніпровської міської ради, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №3189, винесену 27.12.2018 Адміністративною комісією про виконкомі міської ради про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження по справі - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю вказаної постанови, оскільки позивач не порушувала Правил благоустрою території міста. Серед обов`язків, які містяться в п. 2.5.2 Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради № 44/43 від 27.11.2013, відсутній такий обов`язок як вжиття заходів контролю щодо випадкового сміття. Визначення, що є «заходами контролю щодо випадкового сміття», що є «випадковим сміттям», хто і яким чином має вживати заходи контролю, ані Правила благоустрою, ані інші нормативно-правові акти не відображають. Також позивач зазначила, що відповідач не витребував і не дослідив докази, чи є позивач посадовою особою, посадову інструкцію, обсяг повноважень, оскільки ОСОБА_1 не була і не є посадовою особою ТОВ «Омега», оскільки не уповноважена на виконання притаманних посадовій особі організаційно-управлінських функцій, так само і на збір сміття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що позивачем до суду не надано копії протоколу № 1599 від 10.12.2018, клопотання про витребування доказів позивачем не заявлено, не надано до позову копії посадової інструкції та копії наказу (чи трудової книжки), які б підтверджували, що позивач не є тією особою, яку було уповноважено на виконання розпорядчо-організаційних функцій, які є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності. Доказів того, що на іншу особу, яка перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Омега» магазин «Варус № 13», покладено обов`язок утримання в належному стані фасадів будівлі магазину, конструкцій, та прилеглої території, матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, застосовуючи ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, суд дійшов висновку, що позов не ґрунтується на вимогах закону, дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення є правомірними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Позивач зазначає, що справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України. Судом не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

До апеляційного суду представником позивача подані додаткові документи, а саме: копія витягу з наказу № 2-КП від 03.01.2019, копія посадової інструкції керуючого магазином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 10.12.2018 Інспекцією з питань благоустрою міста Дніпровської міської ради видано припис в.о. керуючого магазином «Варус № 13», що належить до ТОВ «Омега», ОСОБА_1 щодо порушень і недоліків у сфері благоустрою, які виявлено при перевірці території міста. Згідно вимог припису визначено необхідність за сприятливих погодних умов вжити заходів контролю щодо належного утримання фасаду магазину у належному стані, а саме: очистити фасад від реклами та графіті (а.с.7).

27.12.2018 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради винесено постанову № 3189, відповідно до якої в.о. керуючого магазином «Варус № 13» ТОВ «Омега» ОСОБА_1 визнано винною у порушенні вимог ст. 152 КУпАП, п. 2.5.2 Правил благоустрою території м. Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради № 44/43 від 27 листопада 2013 року, та накладено штраф у розмірі 850 грн. (а.с. 6).

Вказана постанова винесена, як в ній зазначено, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1 , яке виразилося в утриманні в неналежному стані прилеглої території, чим порушено п. 2.5.2 Правил благоустрою міста Дніпропетровська, затверджених рішенням міськради № 44/43 від 27 листопада 2013 року. Винність особи підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 1599 від 10 грудня 2018 року.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність означеної постанов про адміністративне правопорушення, вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В спірному випадку, як встановлено вище підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що позивач як в.о. керуючого магазином «Варус № 13» не виконав приписи п.2.5.2 Правил благоустрою території м. Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради № 44/43 від 27.11.2013, яким визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців у сфері благоустрою міста, зокрема, утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), будівлі (їх частини), споруди, що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену розділом 23 цих Правил прилеглу територію.

Разом з тим, подані позивачем документи свідчать, що тільки з 03.01.2019 позивач була переведена з посади керуючого магазином «Варус 36» на посаду керуючого магазином в управлінні супермаркету «Варус 13» (наказ ТОВ «Омега» від 03.01.2019 № 2-КП).

Тобто, як на час виявлення відповідачем адміністративного правопорушення, так і на час винесення оскаржуваної постанови від 27.12.2018 № 3189, позивач не виконувала відповідні обов`язки керуючого магазином на об`єкті, що перевірявся.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містяться в ст.256 КУпАП, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за встановленим належним чином фактом вчинення адміністративного правопорушення та в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

При цьому, обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

В спірному випадку із змісту оскаржуваної постанови від 27.12.2018 № 3189 вбачається наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення № 1599 від 10.12.2018.

Разом з тим, в матеріалах справи означений протокол як документ, що засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, відсутній, сторонами не поданий, як не подані сторонами і докази належного сповіщення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.77 КАС України, виходив з того, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, на яку суд першої інстанції також посилається, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ч.4 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Отже обов`язок доведення дотримання відповідачем порядку притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зокрема, наявність протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2018 № 1599 і правильність його складення покладається на відповідача.

Відповідачем такі докази не подані, в тому числі на вимогу апеляційного суду, викладену в ухвалі від 24 вересня 2019 року у цій справі.

З приводу зазначення судом першої інстанції про неподання позивачем клопотання про витребування доказів, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що за закріпленим в ст.9 КАС України принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі адміністративний суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст.9 КАС України).

Частиною 3 статті 77 КАС України суд наділений правом пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, неподання позивачем певних доказів на обґрунтування доводів щодо протиправності оскаржуваної постанови відповідача від 27.12.2018 № 3189 не може бути підставою для висновку про правомірність дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення.

Суд, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, встановив, що відповідачем не доведено факту складення протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним позивача, тобто, не доведено наявності засвідченого належним чином факту вчинення адміністративного правопорушення.

Також, відповідач всупереч вимог наведених вище норм ст.268, 278 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципів всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, за відсутності позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без доказів належного повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Наведені вище обставини в сукупності є свідченням невідповідності оскаржуваної постанови №3189 від 27.12.2018 критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, і є підставою для скасування цієї постанови як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури, безпідставно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами згідно з матеріалами справи.

Висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідно до ст.317 КАС підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року у справі №205/262/19(2а/205/17/19) скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Дніпровської міської ради №3189 від 27.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення на неї штрафу в розмірі 850 грн. скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко