Справа № 404/5629/19
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5629/19
Номер провадження 2-а/404/313/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гончарук Олександра Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гончарук Олександра Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови, просив скасувати постанову поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Гончарука Олександра Олександровича серії НК № 536201 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 25 липня 2019 року відповідач виніс постанову серії НК №536201 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

При прийнятті оскаржуваної постанови, відповідач виходив з того, що позивач 25 липня 2019 року о 18:14 год. в АДРЕСА_1, перебуваючи за кермом автомобіля Lexus LX570, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України, чим порушив п. 8.4 в ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказано, що 25 липня 2019 року позивач, повертався з м. Києва до смт. Компаніївка Кіровоградської області автомобілем разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та малолітньою дочкою ОСОБА_3 . Близько 18:00 вони приїхали до АДРЕСА_1 він на прохання дружини змушений був здійснити вимушену зупинку, оскільки донька не добре себе почувала протягом останньої години, а тут зовсім стало зле, так як закачало в дорозі. Внаслідок даної події ним було прийнято рішення здійснити вимушену зупинку на вул. Шевченка в м. Кропивницькому в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки надалі рухатись було неможливо через стан пасажира з дотриманням усіх вимог ПДР стосовно вимушеної зупинки.

Через декілька хвилин до його авто підійшли працівники патрульної поліції та повідомили, щоб він передав для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс ОСЦПВВНТЗ, оскільки здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що він і виконав. Після цього повідомили, що відносно нього буде складено постанову без врахування всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи та поліцейський відразу почав заповнювати постанову.

Зазначено, що розгляду справи, як такого і не було, поліцейський віднісся до ситуації, що склалася формально та вручив копію постанови. Ні його пояснення, ні пояснення його дружини до уваги не були взяті, обставини справи взагалі не з`ясовувались, тому на місці він відразу й не зрозумів, що його буде притягнуто до відповідальності. В час, коли він здійснював зупинку, всі заклади, що розташовані поруч були закриті, всі пасажири знаходились в автомобілі, на дорозі інших транспортних засобів майже не було, тобто ним не було проігноровано вимоги дорожнього знаку 3.34 для вирішення якихось особистих питань, а було здійснено вимушену зупинку пов`язану зі станом учасника дорожнього руху - його доньки.

Вважає оскаржувану постанову протиправною, складену з порушенням норм чинного законодавства та також, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 04 вересня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання /а.с.19-20/.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив, відповідно якого просив у задоволенні позову відмовити, а також носій інформації DVD-R, на якому міститься відеофіксація з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25 липня 2019 року поліцейським роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гончарук Олександром Олександровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №536201, в якій зазначено, що 25 липня 2019 року о 18:14 год. в АДРЕСА_1 водій транспортного засобу здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (Зупинку заборонено), чим порушив п.п. 8.4 в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В п.п. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 (в) ПДР передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи: заборонені знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до підпункту 3.34 пункту 33.3 «Заборонні знаки» розділу 33 ПДР України- «Зупинку заборонено», дорожній знак 3.34 забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 121 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Із наданого відзиву відповідача на позов та запису, що здійснено на нагрудний відео-реєстратор та в подальшому записано на носій інформації DVD-R диск, вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом в м. Кропивницькому дійсно здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 (Зупинка заборонена). Також, позивач свою вину визнав.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач виконав свій обов`язок і надав суду належні і допустимі докази вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказів, які б спростовували чи ставили під сумнів докази, надані відповідачем, позивачем суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що працівник поліції правомірно у відповідності до вимог ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинив транспортний засіб під керуванням позивача, оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, містить основні обов`язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об`єктивність з`ясування всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що поліцейський при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гончарук Олександра Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови - залишити без задоволення, а постанову поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гончарук Олександра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 536201 від 25 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.11.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда