Справа № 280/5022/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

06 листопада 2019 року Справа № 280/5022/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімпостач» (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 52, офіс 12, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ); Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімпостач» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.06.2019 №1204952/40009323 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.04.2019 №3;

зобов`язати відповідача 2 зареєструвати податкову накладну від 16.04.2019 №3, подану позивачем, в Єдиному реєстрі податкових накладних..

Ухвалою суду від 04.09.2019 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України, в якій вказати підстави для його поновлення та надати докази, що підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду.

01.11.2019 позивач надав суду заяву (вх. № 45497), у якій, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, вказує, що строк звернення до суду із позовом про оскарження рішення податкового органу, у відповідності до приписів ст. 56 та ст. 102 Податкового кодексу України, становить 1095 днів. Також позивач зазначає, що пропустив строк звернення до суду на 8 календарних днів у зв`язку із тим, що ним здійснюється оскарження рішень комісії у значному об`ємі. Зазначає про наявність інших судових справ. Також позивач зазначає, що позовна заява готувалась завчасно, проте через скрутне фінансове становище судовий збір сплачений 11.10.2019. Таким чином вважає, що строк пропущений із поважних причин та просить поновити строк звернення до суду.

Розглянувши надану суду заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 ст. 122 КАС України встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивачем оскаржується рішення відповідача 1 від 25.06.2019 №1204952/40009323 про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.04.2019 №3.

В той же час, із матеріалів справи вбачається, що позивач, до звернення до суду із позовом, скористався своїм правом на адміністративне оскарження зазначених рішень. Оскаржуване рішення позивачем було оскаржено в адміністративному порядку відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України, рішення за результатами розгляду відповідної скарги винесено 08.07.2019. У свою чергу, із даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 16.10.2019, тобто після спливу тримісячного строку для звернення до адміністративного суду.

Зі змісту заяви позивача, яка надана на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивач зазначає, що у цьому випадку застосовуються положення пункту 56.18 статті 56 ПК України, а тому строк позовної давності щодо оскарження рішення контролюючого органу становить 1095 днів із дня отримання такого рішення, незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове розв`язання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до абзацу третього пункту 56.18 статті 56 ПК України, процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. Звернення до Комісії ДФС України з питань розгляду скарг зі скаргою на рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, є використанням досудового порядку вирішення спору, а тому відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України строк звернення до суду з даним позовом становить три місяці.

Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не є рішенням контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, у зв`язку з чим може бути оскаржене до суду у строк, визначений статтею 122 КАС України, а не статтею 56 ПК України.

Отже, ПК України визначено строк давності у 1095 днів для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, відповідно, граничний строк на оскарження таких рішень в судовому порядку становить також 1095 днів.

Натомість, спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, у зв`язку з чим, суд вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми частини четвертої статті 122 КАС України, а не пункт 56.18 статті 56 та стаття 102 ПК України.

Висновок про перевагу в застосуванні до спірних правовідносин частини четвертої статті 122 КАС України ґрунтується на тому, що ця норма кодифікованого акта прийнята пізніше за згадувані норми ПК України, є нормою з вужчою сферою застосування (дії), тобто нормою, яка покликана врегулювати відносини не унормовані Податковим кодексом України і які потребують спеціального регулювання.

Вибір на користь частини четвертої статті 122 КАС України призводить до більш розумного та справедливого результату. Таке спеціальне правило щодо строку оскарження могло бути продиктоване особливостями обставин щодо попереднього оскарження рішення контролюючого органу в досудовому порядку. Воно направлено на пожвавлення цивільного обігу, прискорення настання правової визначеності, уніфікацію наслідків застосування позасудових процедур врегулювання спорів. Самі по собі ці обставини відповідають меті демократичної, соціальної, правової держави та направлені на виконання соціально-економічних завдань, які стоять перед Україною.

Крім того, 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду висловив наступну правову позицію:

Із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивач скористався правом на досудове вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги.

Отже, твердження позивача, що строк звернення до суду із цим позовом становить 1095 днів є безпідставним.

Також, позивачем визнається пропуск ним строку звернення до суду. Позивач при цьому посилається на наявність поважних причин такого пропуску та зазначає, що позовна заява готувалась завчасно, але судовий збір через скрутне становище сплачений пізніше. Також позивач посилається на наявність великої кількості судових справ.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Відтак, наведені позивачем обставини не є об`єктивно непереборними, не є такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами, щодо існування дійсних перешкод для вчасного звернення до суду.

Отже, суд не вважає такі причини поважними.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений абз. 1 ч. 4 ст. 122 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст.123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 241, 246, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімпостач» (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 52, офіс 12, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ); Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник