Справа № 810/4316/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Справа № 810/4316/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія»

до Офісу великих платників податків

Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.05.2018 р. №№ , , від 09.08.2018 р. №000899.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Експансія» своєчасно оприбуткувало готівкові кошти в касі підприємства та вказані грошові кошти були інкасовані до банківської установи в день їх отримання в повному обсязі, в зв`язку з чим порушень в сфері регулювання обігу готівкових коштів з боку позивача не відбулося, а також з того, що грошові активи (валютні цінності), стосовно належного декларування яких виник спір, відповідно до укладених договорів та документів щодо господарської діяльності між ТОВ «Експансія» та ООО «Крымторг-Э», ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» перебувають на території України в силу Закону № 1207-VII.

Крім того, суд зазначив, що ООО «Крымторг-Э» та ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» є особами з місцезнаходженням на території ВЕЗ «Крим», на операції, що здійснювалися між позивачем і вказаними підприємствами та на розрахунки між ними не поширюються норми Закону № 185/94-ВР на підставі абзацу другого частини 9.4 статті 9 Закону № 1636-VII.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на тому, що позивачем допущено несвоєчасне оприбуткування готівки, що в КОРО відсутні відповідні записи, що у позивача наявна дебіторська заборгованість за межами України, яка не була ним задекларована, а також допущено порушення строків розрахунків за іноземними операціями із суб`єктами господарювання в РФ.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що його контрагенти перебуваються на території Криму, що є вільною економічною зоною, що виключає необхідність застосування до операцій з ними спеціального режиму розрахунків в іноземній валюті, а також наполягаючи на своєчасності оприбуткування готівки.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 р. та 09.10.2019 р. витребувано додаткові докази у справі та продовжено строк розгляду цієї справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Експансія» (далі - ТОВ «Експансія») зареєстрована як юридична особа, перебуває на податковому обліку в Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - Офіс ВПП ДФС) та застосовує у своїй діяльності РРО.

1. Щодо оприбуткування готівки.

31.12.2015 р., 15.07.2016 р., 03.02.2017 р., 03.06.2017 р. в РРО з фіскальними чеками №№ , , , відбувся збій у програмі, у зв`язку з чим РРО у ціж дні було направлено на ремонт до сервісної організації, що підтверджується відповідними квитанціями Центру сервісного обслуговування ТОВ ЦСО «КРЦ», в яких зазначено: «характер несправності, виявлений під час приймання в ремонт - відсутній зв`язок з ПК», а також записами в КОРО, в якій зазначено: дата виходу РРО з ладу, настройка модема та дата відновлення роботи.

Технічна несправність РРО також підтверджується актами, складеними після його повернення з ремонту за участі представників товариства та Центру сервісного обслуговування ТОВ ЦСО «КРЦ», в яких зазначено: причина виклику: відсутній зв`язок з ПК, виконані роботи: налаштування параметрів модему.

У зв`язку з цим позивач був позбавлений можливості роздрукувати Z-звіт.

Разом з тим, 31.12.2015 р. ТОВ «Експансія» було виписано прибутковий касовий ордер № 25349 на суму 9972,22 грн., додатком до якого є Х-звіт від 31.12.2015 р. по РРО фіскальний № ; прибутковий касовий ордер №25372 на суму 44095,29 грн. від 31.12.2015 р., додатком до якого є Х-звіт від 31.12.2015 р. по РРО фіскальний № ; прибутковий касовий ордер № 25379 на суму 23866,06 грн. від 31.12.2015 р., додатком до якого є Х-звіт від 31.12.2015 р. по РРО фіскальний № .

Суму цих грошових коштів було оприбутковано, в касовій книзі 31 грудня 2015 року та зроблено про це запис на підставі прибуткового касового ордеру №25349 від 31 грудня 2015 року, прибуткового касового ордеру №25372 від 31 грудня 2015 року, прибуткового касового ордеру №25379 від 31 грудня 2015 року.

Вказане також підтверджується видатковим касовим ордером від 31 грудня 2015 року на суму 3573400,00 грн, додатком до якого є Копія супровідної відомості до сумки з готівкою №360 від 31 грудня 2015 року, оскільки виручка магазину за вказаний день була інкасована. Факт приймання вказаної готівки підтверджуються банківською випискою за рахунками за 05 січня 2016 року.

Кошти в сумі 77933,57 грн. були оприбутковані в касі підприємства та інкасовані до банку 31 грудня 2015 року.

15.07.2016 р. ТОВ «Експансія» було виписано прибутковий касовий ордер №11250 на суму 20293,63 грн. від 15 липня 2016 року, додатком до якого є Х-звіт від 15 липня 2016 року по РРО фіскальний № та прибутковий касовий ордер №11259 на суму 22460,45 грн. від 15 липня 2016 року, додатком до якого є Х-звіт від 15 липня 2016 року по РРО фіскальний №.

Суму цих грошових коштів було оприбутковано, в касовій книзі 15 липня 2016 року та зроблено про це запис на підставі прибуткового касового ордеру №11250 від 15 липня 2016 року та прибуткового касового ордеру №11259 від 15 липня 2016 року.

Вказане також підтверджується видатковим касовим ордером від 15 липня 2016 року на суму 1700600,00 грн., додатком до якого є Копія супровідної відомості до сумки з готівкою № 363 від 15 липня 2016 року, оскільки виручка магазину за вказаний день була інкасована. Факт приймання вказаної готівки підтверджуються банківською випискою за рахунками за 18 липня 2016 року.

У книзі обліку розрахункових операцій №р/4 (готівкові кошти в суму 42754,08грн), що фактично надійшли 15 липня 2016 року, були відображені 16 липня 2016 року.

У книзі обліку розрахункових операцій № р/4 (готівкові кошти в суму 77933,57 грн.), що фактично надійшли 31 грудня 2015 року, були відображені 04 січня 2016 року.

Кошти в сумі 42754,08 грн. були оприбутковані в касі підприємства та інкасовані до банку 15 липня 2016 року.

03.02.2017 р. Одеською філією ТОВ «Експансія» було виписано прибутковий касовий ордер № 2204 на суму 19725,38 грн. від 03 лютого 2017 року та прибутковий касовий ордер № 2271 на суму 500,00 грн. від 03 лютого 2017 року, додатком до яких є Х-звіт від 03 лютого 2017 року по РРО фіскальний № .

Суму цих грошових коштів було оприбутковано, в касовій книзі 03 лютого 2017 року та зроблено про це запис на підставі прибуткового касового ордеру №2204 від 03 лютого 2017 року та прибуткового касового ордеру №2271 від 03 лютого 2017 року.

Вказане також підтверджується видатковим касовим ордером від 03 лютого 2017 року на суму 376900,00 грн, додатком до якого є Квитанція № ПН 3672 від 03 лютого 2017 року та видатковим касовим ордером від 03 лютого 2017 року на суму 1293700,00 грн., додатком до якого є Квитанція № ПН 244 від 03 лютого 2017 року.

В книзі обліку розрахункових операцій № р/7 (готівкові кошти в суму 19725,38 грн), що фактично надійшли 03 лютого 2017 року, були відображені 03 лютого 2017 року.

Кошти в сумі 19725,38 грн були оприбутковані в касі підприємства та інкасовані до банку 03 лютого 2017 року.

03.06.2017 р. Одеською філією ТОВ «Експансія» було виписано прибутковий касовий ордер №10669 на суму 49825,30 грн. від 03 червня 2017 року, додатком до якого є Х-звіт від 03 червня 2017 року по РРО фіскальний №.

Суму цих грошових коштів було оприбутковано, в касовій книзі 03 червня 2017 року та зроблено про це запис на підставі прибуткового касового ордеру №10669 від 03 червня 2017 року.

Вказане також підтверджується видатковим касовим ордером від 03 червня 2017 року на суму 1814700,00 грн, додатком до якого є Квитанція №ПН 54 від 03 червня 2017 року та видатковим касовим ордером від 03 червня 2017 року на суму 377700,00 грн, додатком до якого є квитанція №ПН 248 від 03 червня 2017 року.

У книзі обліку розрахункових операцій № р/7 (готівкові кошти в суму 49825,30 грн), що фактично надійшли 03 червня 2017 року, були відображені 03 червня 2017 року.

Кошти в сумі 49825,30 грн були оприбутковані в касі підприємства та інкасовані до банку 03 червня 2017 року.

2. Щодо правовідносин з ООО «Крымторг-Э» та ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ».

Між позивачем і ООО «Крымторг-Э» та ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» укладено зовнішньоекономічні договори від 01.01.2015 р. № 01-АР про надання в оренду торгового, технічного обладнання, оргтехніки, меблів та іншого обладнання та від 11.07.2014 р. № 1107 про поставку харчової та не харчової продукції, в тому числі алкогольної.

Вказаними контрагентами, які є нерезидентами, на виконання вимог зазначених договорів перераховувались грошові кошти, однак частина з них була отримана з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунку, а інша певна частина обліковується як дебіторська заборгованість.

ООО «Крымторг-Э» та ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» мають місцезнаходження на території України, ВЕЗ «Крим», м. Сімферополь.

У період з 27.12.2017 р. по 08.02.2018 р. співробітниками Офісу ВПП ДФС, відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на IV квартал 2017 року, на підставі наказу ВПП ДФС від 14.12.2017 р. № 2831 проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Експансія» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2017 р.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 16.04.2018 р. № 912/28-10-14-01/32294905, в якому встановлено:

1) несвоєчасне (не в день одержання готівкових коштів) оприбуткування готівкових коштів у КОРО на загальну суму 190283,33 грн., чим порушено положення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637;

2) наявність у ТОВ «Експансія» протермінованої дебіторської заборгованості, яка підлягає обов`язковому декларуванню у Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами, станом на 01.10.2015 р., 01.01.2016 р., 01.04.2016 р., 01.07.2016 р., 01.10.2016 р., 01.01.2017 р., 01.04.2017 р., 01.07.2017 р. з нерезидентом ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ», договір від 11.07.2014 р. № 1107 на суму 108 717,06 грн., та станом на 01.04.2016 р. з нерезидентом ООО «Крымторг-Э», договір від 01.01.2015 р. № 01-АР на суму 230592,41 грн.;

3) ТОВ «Експансія» не подало декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом 01.10.2015, 01.10.2016, 01.01.2017, 01.04.2017, 01.07.2017 з відображенням протермінованої дебіторської заборгованості в сумі 108 717,06 грн. з нерезидентом ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» до податкових органів та регіонального відділення НБУ, а також не відобразило протермінованої дебіторської заборгованості у декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.04.2016 в сумі 230592,41 грн. з нерезидентом ООО «Крымторг-Э» та станом на 01.01.2016, 01.07.2016 в сумі 108717,06 грн. з нерезидентом ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ», чим порушило п. 1 ст. 9 Декрету КМУ від 19.02.1993 р. № 15-93 зі змінами та доповненнями;

4) ТОВ «Експансія» укладено зовнішньоекономічний договір з ООО «Крымторг-Э» від 01.01.2015 р. № 01-АР про надання в оренду торгового, технічного обладнання, оргтехніки, меблів та іншого обладнання. Нерезидентом ООО «Крымторг-Э» на виконання вимог вказаного договору було перераховано кошти на загальну суму 42494994,40 рос. руб., що еквівалентно 17394302,56 грн. Однак, із вказаної суми валютної виручки, частина з них була отримана з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунку;

5) ТОВ «Експансія» укладено зовнішньоекономічний договір з ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» від 11.07.2014 р. № 1107 про поставку харчової та не харчової продукції, в тому числі алкогольної. Нерезидентом ООО «ФОЗЗИ-ПОРТ» на виконання вимог вказаного договору за отриманий товар було перераховано кошти на загальну суму 176079987,86 рос. руб., що еквівалентно 54245644,01 грн. та 24850039,21 грн. Однак, на кінець періоду (30.09.2017) валютні кошти в сумі 108717,06 грн. від нерезидента не надійшли, що обліковуються як дебіторська заборгованість в сумі 108717,06 грн.

Вказані факти кваліфіковані контролюючим органом як порушення позивачем ч. 1, 6 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР.

На підставі висновків зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

1) від 16.05.2018 р. № , яким до ТОВ «Експансія» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 951191,65 грн. (190238,33 грн. х 5);

2) від 16.05.2018 р. № , яким до ТОВ «Експансія» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1870,00 грн. (170 грн. х 5 + 340 грн. х 3);

3) від 09.08.2018 р. № 000899, яким до ТОВ «Експансія» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 150895,14 грн.

Позивач, вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII), «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 р. № 1636-VII (далі - Закон № 1636-VII), «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» від 13.10.1992 р. № 2673-ХІІ (далі - Закон № 2673-ХІІ), «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР (далі - Закон № 185/94-ВР), Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 (далі - Декрет № 15-93), Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 р. № 436/95 (далі - Указ № 436/95), Порядком технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004 р. № 601 (далі - Порядок № 601), Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 (яке було чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі - Положення № 637).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1. Щодо оприбуткування готівки.

Згідно зі ст. 2 Закону № 265/95-ВР фіскальний звітний чек - це документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті; денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Аналогічні положення закріплені у пункті 1.2 глави 1 Положення № 637.

Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (пункт 2.2 глави 2 Положення № 637).

У пункті 7.15 глави 7 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Статтею 1 Указу № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 265/95-ВР на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

У п.п. 26, 29 Порядку № 601 визначено, що після прийняття реєстратора (його складової частини) для проведення гарантійного (післягарантійного) ремонту представник центру сервісного обслуговування робить відповідний запис у книзі обліку розрахункових операцій і видає представнику користувача квитанцію, в якій зазначається характер несправності. Після виконання робіт з гарантійного (післягарантійного) ремонту представник центру сервісного обслуговування вносить дані про ці роботи до відповідного розділу експлуатаційного документа та до книги обліку розрахункових операцій.

2. Щодо декларування валютних цінностей (грошових активів) та розрахунків по операціям з контрагентами в АРК.

Відповідно до ст.ст. 1, 13 Закону № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території визначаються законом.

Закон № 1636-VII) є спеціальним законом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону № 1207-VII.

У ст. 1 Закону № 1636-VII визначено, що вільна економічна зона «Крим» запроваджується у межах двох адміністративно-територіальних одиниць України: Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Статтею 1 Закону № 2673-ХІІ зі змінами та доповненнями, спеціальна (вільна) економічна зона являє собою частину території України, на якій встановлюються і діють спеціальний правовий режим економічної діяльності та порядок застосування і дії законодавства України. На території спеціальної (вільної) економічної зони запроваджуються пільгові митні, валютно-фінансові, податкові та інші умови економічної діяльності національних та іноземних юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Декрету № 15-93 із змінами та доповненнями, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Статтею 9 Закону № 1636-VII передбачено, що на операції, що здійснюються між резидентами України та особами з місцезнаходженням на території ВЕЗ «Крим», а також на розрахунки за такими операціями не поширюються норми Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Щодо оприбуткування готівки та ППР від 16.05.2018 р. № .

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що в разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

При цьому, слід враховувати, що передумовою друку фіскального звітного чеку є робочий режим РРО та проведення на ньому розрахункових операцій.

Разом з тим, законодавством передбачено порядок здійснення обліку готівки в разі несправності РРО.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що 31.12.2015 р., 15.07.2016 р., 03.02.2017 р., 03.06.2017 р. РРО позивача вийшов з ладу та був переданий до відповідного офіційного сервісного центру, а позивачем, у свою чергу, застосовано «резервний» метод оприбуткування готівки в касі, зокрема виписано відповідні касові ордери з додатками - Х-звітів, суми коштів оприбутковано в касовій книзі, зроблено записи на підставі прибуткових касових ордерів та відображено в КОРО. Тобто, позивач своєчасно та в повному обсязі оприбуткував відповідні кошти, а в наступному, у день їх отримання, здійснив інкасацію до банківської установи в повному обсязі.

У контексті дослідження зазначених спірних правовідносин, апеляційний суд також звертає увагу на те, що оскаржуване позивачем ППР від 16.05.2018 р. № прийнято контролюючим органом саме за несвоєчасне оприбуткування товариством готівки в касі, яке полягає у приховуванні виручки, але в даному випадку фактично мало місце несвоєчасне роздрукування Z-звітів з обставин, які не залежали від його волевиявлення (несправність РРО), і за яких позивачем вчинено всі можливі та необхідні дії для оприбуткування готівки.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано доказів саме несвоєчасного оприбуткування товариством готівки в касі та її приховування.

Доводи апелянта про те, що позивачем допущено несвоєчасне оприбуткування готівки і що в КОРО відсутні відповідні записи, є необґрунтованими з огляду на вищезазначене.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності ППР від 16.05.2018 р. № та необхідності його скасування.

2. Щодо декларування валютних цінностей (грошових активів) та розрахунків по операціям з контрагентами в АРК.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що обов`язок декларування валютних цінностей виникає у разі, якщо валютні цінності та інше майно резидентів, перебуває за межами України.

Крім того, законодавством передбачено спеціальний правовий режим операцій та розрахунків у ВЕК «Крим», на який не розповсюджується дія Закону № 185/94-ВР.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що грошові кошти (валютні цінності), декларування яких за твердженням контролюючого органу позивач мав здійснювати як таких, що знаходяться за межами України, перебувають в АРК, тобто на території України, що у відповідності до норм Закону № 1207-VІІ та № 1636-VІІ, має спеціальний правовий режим.

При цьому, господарські операції, за якими позивач набуті відповідні грошові кошти (валютні цінності), здійснені з контрагентами, які також перебувають в АРК, у ВЕЗ «Крим», що крім іншого, виключає правові підстави для застосування до них порядку, регламентованого Законом № 185/94-ВР, а натомість, обумовлює необхідність їх регулювання спеціальними наведеними законодавчими актами.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності та неправомірності притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафних санкцій, визначених у ППР від 16.05.2018 р. № та від 09.08.2018 р. № 000899.

Доводи апелянта про те, що у позивача наявна дебіторська заборгованість за межами України, яка не була ним задекларована, а також що ним допущено порушення строків розрахунків за іноземними операціями із суб`єктами господарювання в РФ, є необґрунтованими та суперечать нормам Закону № 1207-VІІ, відповідно до якого АРК є тимчасово окупованою територією України.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийняття оскаржуваних позивачем у цій справі ППР.

Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).

У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).

Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 р. у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 р. у справі № 813/2758/16 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при вирішенні даної справи.

Судова колегія також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», відповідно до яких адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, має саме податкове управління.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення цього адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

При цьому, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст., 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 06 листопада 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: