Справа № 127/24411/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/24411/19

Головуючий у 1-й інстанції: Вишар І.Ю.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

07 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року (місце ухвалення рішення - м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кірієнка Роберта Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Інспектора роти №2 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кірієнка Роберта Володимировича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 178809 від 23.08.2019 року, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову позивач вказав, що постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кірієнка Роберта Володимировича про скасування постанови серії ВР № 178809 від 23.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, судом не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, неправильно та неповно досліджено докази, невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а судом першої інстанції помилково взято до уваги оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності як беззаперечний доказ його вини.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 178809 від 23.08.2019 року, вбачається, що 23.08.2019 року близько 10 год. 50 хв., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Tesla Model S, н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя вулиць Замостянська -Брацлавська в м. Вінниці на заборонений "Червноий" сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 16.8 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 статті 122 КУпАП.

За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову та зазначає наступне.

Вимогами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пп."е" п. 8.7.3. Правил дорожнього руху червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пункт 16.8 Правил дорожнього руху передбачає, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте, всупереч вимогам зазначеної статті, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем не доведено порушення позивачем п. 16.8 Правил дорожнього руху, а тому не має підстав для притягнення останнього до відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване судове рішення з прийняттям нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 178809 від 23.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 листопада 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.