Справа № 2040/6643/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 р.Справа № 2040/6643/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., місце складання м. Харків, повний текст складено 04.07.19 року по справі № 2040/6643/18

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що позов містить позовну вимогу щодо визначення способу виконання судового рішення, а саме здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою. В той же час, ані мотивувальна, ані резолютивні частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі №2040/6643/18 не містять підтвердження, що за зазначеною вимогою було прийнято рішення.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року у справі №2040/6643/18 відмовлено в задоволенні адміністративного позову в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії однією сумою.

Представник позивача не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що додаткове рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_2 з 90 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не регулює спірні правовідносини, а стосується питання виплати пенсії несвоєчасно отриманої з власної вини пенсіонера, а ч. 2 цієї статті не визначає права пенсіонера на отримання однією сумою невиплачених сум пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Так, спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії за період з 01.01.2018 перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

При цьому, посилання представника позивача на положення ч.ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, стаття 55 вказаного Закону регулює правовідносини з приводу виплати нарахованої, але не отриманої пенсії як з вини пенсіонера, так і з вини органу Пенсійного фонду України.

Втім предметом спору у даній справі були дії органу Пенсійного фонду України, які полягали у зменшенні розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення.

Зважаючи на те, що спірна різниця у розмірі пенсії позивача взагалі не нараховувалась, то відсутні підстави для застосування до спірних відносин приписів ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні законні підстави для задоволенні позовної вимоги щодо визначення способу виконання судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року у справі №2040/6643/18 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року по справі № 2040/6643/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 07.11.2019 року