Справа № 240/5567/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/5567/19

категорія 111030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу і рішення про застосування штрафних санкцій,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 42913,08 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 28608,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 14304,36 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 3576,09 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 2384,06 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1192,03 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 з вимогою сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску з сумі 38679,49 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 09.01.2019, яким застосовано штрафні санкції по єдиному внеску у розмірі 7735,90 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 17531,00 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 14025,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3506,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким застосовано штраф у розмірі 50% за платежем податок на додану вартість в сумі 7012,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019р., яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 356196,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що висновки акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 не відповідають фактичним обставинам справи, що має своїм наслідком протиправність податкових повідомлень-рішень прийнятих на підставі останніх.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №240/5567/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 08 травня 2019 року о 14:30. Копію ухвали про відкриття провадження у справі 17 квітня 2019 року було надіслано на адресу місцезнаходження Головного управління ДФС у Житомирській області, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу суду, ухвалу про відкриття провадження у справі Головне управління ДФС у Житомирській отримало 19 квітня 2019 року (а.с.102).

03 травня 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Житомирській області на позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами, натомість висновки акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 відповідають вимогам чинного законодавства. З огляду на зазначене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.104-108).

08 травня 2019 року на електронну адресу суду від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його неможливістю прибути в судове засідання та необхідністю залучення адвоката (а.с.118). У зв`язку з надходженням вказаної заяви, підготовче судове засідання по справі було відкладено на 03 червня 2019 року об 11:30.

Підготовче судове засідання, що було призначено на 03 червня 2019 року, було перенесено на 24 червня 2019 року о 12:00 у зв`язку з хворобою головуючого судді Черняхович І.Е.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Черняхович І.Е. у відпустці, підготовче судове засідання, що призначено на 24 червня 2019 року, було перенесено на 10 липня 2019 року о 10:00.

Протокольною ухвалою суду, винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 10.07.2019, закрито підготовче судове засідання та розпочато розгляд справи по суті. Наступне судове засідання по справі було призначено на 22 липня 2019 року об 11:00.

22 липня 2019 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з перебуванням позивача за межами митної території України та його неможливістю у зв`язку з цим прибути в судове засідання (а.с.140). З огляду на надходження вказаної заяви, судове засідання по справі було відкладено на 08 серпня 2019 року об 11:30.

07 серпня 2019 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку неможливістю його представника прибути в судове засідання (а.с.143). У зв`язку з надходженням вказаної заяви, судове засідання по справі було відкладено на 11 вересня 2019 року о 10:00.

У зв"язку з хворобою головуючого судді Черняхович І.Е., судове засідання по справі, призначене на 11.09.2019, було відкладено на 03 жовтня 2019 року об 11:00.

В судовому засіданні, що відбулося 03 жовтня 2019 року за участі сторін, було оголошено перерву до 10:00 24 жовтня 2019 року.

24 жовтня 2019 року до суду з`явились представник позивача - Сачок А.В., а також представники відповідача - Добровінська Д.К. та Іщенко О.В.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, зазначаючи при цьому про відсутність порушень податкового законодавства, які зазначені відповідачем в акті перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567.

Натомість представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх безпідставністю, посилаючись при цьому на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 12.04.2004 був зареєстрований у Коростенській районній державній адміністрації Житомирської області як фізична особа - підприємець. Основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90). Починаючи з 12.10.2004 позивача взято на облік Коростенською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області як платника податків.

Крім того, з 11.06.2012 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як платник податку на додану вартість (індивідуальний податковий номер платника ПДВ - ).

Судом встановлено, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, розділу І, п.п.75.1.2, п. 75.1 ст.75, ст.77, ст.81, п.82.1 ст.82 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 №2464-УІ "Про збір та облік єдиного, внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а також відповідно до наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 18.10.2018 № 2285 та плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області в період з 19.11.2018 по 07.12.2018 була проведена документальна планова виїзна перевірка

діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та щодо дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За результатами проведеної перевірки був складений акт від 14 грудня 2018 року №1475/06-30-13-04/276950567 (а.с.26-68), в якому встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущені наступні порушення:

- в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 занижено чистий оподатковуваний дохід у сумі 158 937,33 грн., в результаті чого занижено податкові зобов`язання з додатку на доходи фізичних осіб на суму 28 608,72 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 24 945,12 грн., за 2017 рік у сумі 3 663,60 грн., чим порушено пп.16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп. 177.4.3., пп.177.4.4. з. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПКУ;

- в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 занижено чистий оподатковуваний дохід у сумі 158 937,33 грн., що призвело до заниження в даному періоді військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами звітного року в загальній сумі 2 384,06 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 2 078,76 грн., за 2017 рік у сумі 305,30 грн., чим порушено пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1 та пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 177.5.3 п. 177.5 ст.177 ПКУ;

- заниження за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 38679,49 грн., чим порушено п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 та ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (із змінами та доповненнями);

- ФОП ОСОБА_1 не визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість від суми коштів, у розмірі 84150,00 грн., що надійшли на рахунок фізичної особи - підприємця, відкритий у банківській установі, від операцій із продажу ТМЦ, не складено податкову накладну (податкові накладні), не зареєстровано таку накладну, (такі накладні) в Єдиному Реєстрі податкових накладних та не включено суму ПДВ у розмірі 14025,00 грн. до податкового зобов`язання податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року, в результаті чого занижено ПДВ всього у сумі 14 025,00 грн., в тому числі за лютий 2017 року в сумі 2920,00 грн., за травень 2017 року у сумі 9354,00 грн. , за червень 2017 року у сумі 1751,00 грн., чим порушено абзацу "а" п.185.1. ст.185, п.187.1. ст. 187, п.188.1. ст.188, п.201.1., п.201.7, п.201.10 ст. 201, п.200.1, 200.4. ст.200 ПКУ;

- порушено терміни реєстрації податкових накладних на загальну суму 84 150 грн. (у т.ч. ПДВ. на суму 14 025,00 грн.), чим порушено п. 201.10 ст. 201 ПКУ;

- встановлено не подання ФОП ОСОБА_1 податкових розрахунків форми №1-ДФ та не вірне відображення сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за І - III квартали 2016 року, І - II квартали 2017 року під ознакою доходу "157", чим порушено п.46.1 ст.46, п.51.1 ст.51, "б" п. 176.2, ст.176 ПКУ, п.3.2, п.3.3, п.3.6 р.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і утриманого з них податку (форма №1-ДФ), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 (із змінами та доповненнями);

- встановлено реалізацію не облікованого товару (борошна) на загальну суму 178098,00 грн., чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 19.12.1995 №265/95-ВР та п. 44.1. ст. 44, п.177.10 ст. 177 ПКУ;

- відсутність у ФОП ОСОБА_1 , який обрав загальну систему оподаткування, книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, чим порушено пп. "а" п.176.1 ст.176, п. 177.10 ст. 177 ПКУ, пп. 5, пп.6, пп.8, пп.9 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, зареєтрованим в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 за №1686/24218;

- встановлено не подання ФОП ОСОБА_1 до Коростенської ОДПІ "Повідомлення про об`єкти оподаткування" форми №20-ОПП з відображенням в ньому об`єктів нерухомого та рухомого майна, що використовувались в господарській діяльності, чим порушено пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, ст.63 ПКУ, п. 8.4 розділу VIII Наказу Міністерства Фінансів України "Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів" від 09.12.2011 №1588.

Із вищезазначеним актом від актом від 14 грудня 2018 року №1475/06-30-13-04/276950567 та зафіксованими в ньому порушенням ФОП ОСОБА_1 був ознайомлений особисто, що підтверджується його підписом на вказаному акті. Разом з тим, вказав, що з актом не згоден (а.с.68).

В подальшому, у зв`язку з встановленими в акті від 14 грудня 2018 року №1475/06-30-13-04/276950567 порушеннями, Головним управлінням ДФС у Житомирській області були винесенні оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.69), № від 09.01.2019 (а.с.70), № від 09.01.2019 (а.с.73), № від 09.01.2019 (а.с.74), № від 09.01.2019 (а.с.75), рішення № від 09.01.2019 про застосування штрафних санкцій (а.с.72), а також вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 (а.с.71).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.69), яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 42930,08 гривень, з них за податковим зобов`язанням на суму 28608,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 14304,36 гривень, податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.70), яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 3576,09 грн., з них за податковим зобов`язанням в сумі 2384,06 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1192,03 грн., а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 (а.с.71) з єдиного внеску на суму 38679,49 грн. та рішення № від 09.01.2019 (а.с.72), яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції по єдиному внеску у розмірі 7735,90 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення відповідачем вказаних рішень стало порушенням позивачем пп.16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп. 177.4.3., пп.177.4.4. з. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПКУ, яке виявилось у заниженні в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 грн., в результаті чого було занижено податкові зобов`язання з додатку на доходи фізичних осіб на суму 28608,72 грн. (в тому числі за 2016 рік у сумі 24945,12 грн., за 2017 рік у сумі 3663,60 грн.).

При цьому, зі змісту акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 вбачається, що при перевірці правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у період з 01.01.2016 по 31.12.2017, контролюючим органом було встановлено, що згідно банківських виписок з 01.01.2016 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_1 отримано дохід від реалізації товарно-матеріальних цінностей в сумі 3235619,00 грн., однак в декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік, в колонці 4 рядка 1 розділу І додатку Ф2 ФОП ОСОБА_1 включено до загального оподаткованого доходу обсяг виручки отриманої ним від реалізації товарно-матеріальних цінностей в сумі 3165494,00 грн. Водночас, розбіжність у сумі 70125,00 гривень (3235619,00 грн. - 3165494,00 грн. = 70125,00 грн.), на переконання контролюючого органу, виникла у зв`язку з невключенням позивачем до складу загального оподатковуваного доходу в повному обсязі суми виручки отриманої від реалізації товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на рахунки відкриті в банківських установах, а саме не включено суму коштів, що надійшли 29.03.2016 від ОСОБА_4 в розмірі 84150,00 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 14025,00 гривень). Враховуючи зазначене, відповідачем був зроблений висновок про заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на загальну суму 70125,00 гривень (а.с.35).

Крім того, під час перевірки документально підтверджених витрат ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, контролюючим органом було встановлено їх завищення на загальну суму 88812,33 гривень.

Підставою для такого висновку стало те, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 до складу інших витрат була включена вартість послуг, пов`язаних з транспортуванням товару, які документально не підтверджені, а саме: відсутня оплата наданих послуг пов`язаних з транспортуванням товару ФОП ОСОБА_5 на суму 70000,00 грн. Зокрема, в ході перевірки було виявлено, що згідно актів виконаних робіт наданих для перевірки та зареєстрованих податкових накладних вартість наданих послуг становить 439583,00 грн. (без ПДВ) та 527500,00 грн. (з ПДВ), однак, згідно наданих для перевірки документів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оплачено надані послуги в сумі 369583,00 грн. (без ПДВ) та 443500,00 грн. (з ПДВ), що свідчить про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 70000,00 гривень. Крім того було встановлено, що відповідно до інформації, зазначеної позивачем в декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік, до розміру понесених у вказаний період витрат, ФОП ОСОБА_1 були включені інші витрати в сумі 556042,00 грн., однак сума документально підтверджених під час перевірки інших витрат становить 487583,00 грн. Вказане стало підставою для висновку про те, що розбіжність у сумі 68495,00 грн. (556042,00 грн. - 487583,00 грн. = 68495,00 грн.) виникла у зв`язку з тим, ФОП ОСОБА_1 включено до складу інших витрат частину суми витрат із наданих послуг щодо транспортування товару в розмірі 68459,00 грн., які не були оплачені, та як наслідок - про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 68459,00 грн.

Також перевіркою було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік до складу витрат було включено суму податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності у розмірі 16720,92 грн., а також суму документально не підтверджених судових витрат в розмірі 3632,41 грн., з огляду на що контролюючим органом було зроблено висновок про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 20353,33 грн. (а.с.38).

Враховуючи вищенаведене, посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області в акті від 14.12.2018 було зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 пп.16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп. 177.4.3., пп.177.4.4. з. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПКУ, яке виявилось у заниженні в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 грн. (70125,00 грн. + 88812,33 грн. = 158937,33 грн.).

Разом з тим, суд не погоджується з таким висновком контролюючого органу, враховуючи наступне.

Щодо невключення позивачем до складу загального оподатковуваного доходу в повному обсязі суми виручки в розмірі 84150,00 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 14025,00 гривень), що надійшла 29.03.2016 від ОСОБА_4 та як наслідок заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на загальну суму 70125,00 гривень, суд зазначає таке.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, врегульовано ст. 177 ПК України.

Так, згідно з пп. 177.2. ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Водночас, пп. 165.1.31 п. 165.1 ст. 165 ПКУ України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, зокрема: основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

ФОП ОСОБА_1 в позовній заяві зазначено, що невключена ним до складу загального оподатковуваного доходу сума коштів в розмірі 84150,00 грн., що надійшла 29.03.2016 від ОСОБА_4 , є фінансовою допомогою (позикою), отриманою ним на підставі укладеного з ОСОБА_4 договору від 01.03.2016.

Під час розгляду справи судом безспірно встановлено та підтверджено наявними у справі матеріалами, що 01 березня 2016 року між ОСОБА_6 (далі - позикодавець) та ФОП ОСОБА_1 (далі - позичальник) був укладений договір позики (поворотної фінансової допомоги) (а.с.77). Відповідно до п. 1.1, 1.2, 2.1 вказаного договору позикодавець надає позичальнику на безвідсотковій (безвідплатній) основі позику в сумі 100000,00 грн., а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк. При чому, згідно з п.3.2 та п.51 договору позика надається позичальнику у безготівковій формі, натомість повернення позики позикодавцю здійснюється готівкою (а.с.77).

З наявної у матеріалах справи виписки з карткового рахунку ФОП ОСОБА_1 , відкритого в АТ "Райфайзен банк Аваль" вбачається, що 29 березня 2016 року на картковий рахунок позивача надійшли кошти від ОСОБА_6 в розмірі 84150,00 гривень.

Як пояснив позивач та його представник в ході розгляду справи, зазначені кошти і є позикою, отриманою ФОП Мельником Іваном Васильовичем від ОСОБА_6 на підставі договору позики від 01.03.2016 (а.с.76). Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_6 , в якій він підтвердив, що 16.05.2016 ФОП ОСОБА_1 повернув йому грошові кошти в сумі 84150,00 гривень, що були наданні останньому відповідно до договору позики від 01.03.2016 (а.с.78).

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем під час розгляду справи доведено та підтверджено наявними у матеріалах справи документами, що кошти в сумі 84150,00 гривень, які 29 березня 2016 року надійшли на картковий рахунок позивача від ОСОБА_6 поворотною фінансової допомогою, а тому згідно з пп. 165.1.31 п. 165.1 ст. 165 ПКУ України вона не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

З огляду на зазначене, висновок контролюючого органу про невключення ФОП ОСОБА_1 до складу загального оподатковуваного доходу в повному обсязі суми виручки в розмірі 84150,00 грн. (в тому числі ПДВ в сумі 14025,00 гривень), що надійшла 29.03.2016 від ОСОБА_4 та, як наслідок, заниження позивачем загального оподатковуваного доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на загальну суму 70125,00 гривень є помилковим та суперечить вимогам чинного законодавства.

З приводу доводів відповідача про те, що у відповідь на запит Головного управління ДФС у Житомирській області від 30.11.2018 №5894/14/06-30-13-04, ФОП ОСОБА_1 листом від 16.02.2018 (а.с.42) повідомив, що за період, який перевіряється, фінансової допомоги він не отримував, суд зазначає, що ненадання позивачем інформації про отриману ним фінансову допомогу жодним чином не спростовує того факту, що така допомога йому не надавалась. Крім того, наданий позивачем до суду договір позики є чинним та в судовому порядку ніким не оскаржувався. З огляду на зазначене суд відхиляє вказані доводи відповідача.

Щодо висновків перевірки про включення ФОП ОСОБА_1 до складу інших витрат частину суми витрат із наданих послуг щодо транспортування товару в розмірі 68459,00 грн., які не були оплачені, та як наслідок про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 68459,00 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для такого висновку контролюючого органу стало те, що відповідно до актів виконаних робіт та зареєстрованих податкових накладних вартість наданих послуг становить 439583,00 грн. (без ПДВ) та 527500,00 грн. (з ПДВ), однак, згідно наданих для перевірки документів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оплачено надані послуги в сумі 369583,00 грн. (без ПДВ) та 443500,00 грн. (з ПДВ), що свідчить про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 70000,00 гривень.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом було досліджено надану позивачем виписку з його банківського рахунку, з якої вбачається, що 10.03.2016 ФОП ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в сумі 84000,00 грн. (з них ПДВ 14000,00 грн.), а в призначенні платежу зазначено "за резину 8 штук" (а.с.79).

З даного приводу позивач пояснив, що вказані кошти в сумі 84000,00 грн. (з них ПДВ 14000,00 грн.), що були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_5 , є оплатою за наданні послуги з транспортування, однак при оплаті вказаних послуг в платіжному дорученні №37 від 15.03.2016 у графі призначення платежу ним помилково було зазначено "за резину 8 штук". З метою виправлення вказаної помилки позивач 15.03.2016 надіслав ФОП ОСОБА_5 лист про зміну призначення платежу, в якому повідомив ФОП ОСОБА_5 про те, що в платіжному дорученні №37 від 15.03.2016 на суму 84000,00 грн. у графі призначення платежу необхідно читати "За транспортні послуги згідно договору" (а.с.80).

Судом встановлено, що вищезазначені документи надавалися під час перевірки посадовим особам ГУ ДФС у Житомирській області, однак до уваги вони взяті не були.

Суд також звертає увагу, що відповідачем не заперечується той факт, що зміна призначення платежу не повинна відображатися у виписках банку, оскільки, відповідно до листа Національного банку України від 26.09.2006 №25-113/1506-9580, питання щодо внесення змін до реквізиту "призначення платежу" після зарахування коштів на рахунок, має вирішуватись між платником та отримувачем коштів у порядку, узгоджденому між ними, без участі банку, що в даному випадку і було зроблено позивачем та ФОП ОСОБА_5

Так, з урахуванням аналізу вищенаведених обставин, суд зазначає, що висновки відповідача про наявність у позивача кредиторської заборгованості перед ФОП ОСОБА_5 за транспортні послуги на загальну суму 70000,00 гривень є необгрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем 15.03.2016 надіслано ФОП ОСОБА_5 лист, яким повідомлено останнього про помилку в призначенні платежу та зазначено призначенням платежу в платіжному дорученні № 37 від 15.03.2016 на суму 84000,00 грн. (у тому числі ПДВ 14000,00 грн.) є "За транспортні послуги згідно договору" (а.с.80).

В контексті зазначеного вважає хибним висновок відповідача про включення ФОП ОСОБА_1 до складу інших витрат частину суми витрат із наданих послуг щодо транспортування товару в розмірі 68459,00 грн., які не були оплачені, та як наслідок про завищення ним розміру витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 68459,00 грн.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд проходить до висновку про відсутність в діях ФОП ОСОБА_1 порушення, зазначеного відповідачем в акті від 14.12.2018 порушення пп.16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст.44, п.177.2, п.177.3, пп. 177.4.3., пп.177.4.4. з. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПКУ, яке виявилось у заниженні в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 гривень.

Оскільки підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.69), податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.70), вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019 (а.с.71) а також рішення № від 09.01.2019 (а.с.72) було саме заниження позивачем в періоді з 01.01.2016 по 31.12.2017 чистого оподатковуваного доходу у сумі 158937,33 гривень і в ході розгляду справи було встановлено відсутність заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподатковуваного доходу у вказаний період, суд приходить до висновку що зазначені рішення контролюючого органу також є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.73), яким ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 17531,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 14025,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3506,00 грн., а також податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.74), яким до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штраф у розмірі 50% за платежем податок на додану вартість в сумі 7012,50 грн., суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 вбачається, що підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень стало не визначення ФОП ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на додану вартість від суми коштів, у розмірі 84150,00 грн., що надійшли на рахунок фізичної особи - підприємця, відкритий у банківській установі, від операцій із продажу товарно-матеріальних цінностей, не складення податкової накладної та не реєстрація такої накладної в Єдиному Реєстрі податкових накладних, а також не включення суму ПДВ у розмірі 14025,00 грн. до податкового зобов`язання податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2016 року, в результаті чого занижено ПДВ всього у сумі 14 025,00 грн.

Водночас, під час розгляду справи судом вже було встановлено, що кошти в сумі 84150,00 гривень, які 29 березня 2016 року надійшли на картковий рахунок ФОП ОСОБА_1 від ОСОБА_6 є поворотною фінансової допомогою, а не доходом від операцій із продажу товарно-матеріальних цінностей, як про це зазначає відповідач.

Відповідно до п. 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що отримана платником податку на додану вартість поворотна фінансова допомога не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 09.01.2019 (а.с.73) та № від 09.01.2019 (а.с.74) є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 356196,00 грн., суд зазначає наступне.

Підставою для винесення зазначеного податкового-повідомлення рішення стало порушення ФОП ОСОБА_1 п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 19.12.1995 №265/95-ВР та п. 44.1. ст. 44, п.177.10 ст. 177 ПКУ, яке виявилось у реалізації позивачем не облікованого товару (борошна) на загальну суму 178098,00 гривень.

Зокрема з акту перевірки від 14.12.2018 №1475/06-30-13-04/276950567 вбачається, що посадовими особами контролюючого органу було встановлено, що позивачем було реалізовано ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ згідно податкової накладної від 29.01.2016 №1 25000,00 кг борошна 1-го ґатунку по ціні 5,00 грн. за 1 кг на суму 125000,00 грн. (без ПДВ), а згідно податкової накладної від 04.02.2016 №3 було реалізовано 15000,00 кг борошна 1-го ґатунку по ціні 5,00 грн. за 1 кг на суму 75000,00 грн. (без ПДВ).

Водночас, згідно відповіді ФОП ОСОБА_1 за в.. №2944/ФОП від 26.11.2018 на лист ГУ ДФС у Житомирській області від 22.11.2018 №5699/14/06-30-13-04 у позивача станом на 01.01.2016 року залишки товарно-матеріальних цінностей, а саме: борошна 1-го ґатунку становлять 10317,00 кг (а.с.97), а в період з 01.01.2016 по 04.02.2016 закупівлю борошна 1 ґатунку він не здійснював, що на переконання контролюючого органу свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 був реалізований не облікованого товару (29683,00 кг борошна 1 ґатунку ) на загальну суму 178098,00 гривень.

Пунктом 12 статті 3 Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Дослідивши долучені позивачем до позовної заяви первинні документи, що підтверджують реалізацію ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ борошна, суд встановив наступне.

Відповідно до рахунку-фактури №1 від 29.01.2016 (а.с.84), видаткової накладної №1 від 29.01.2016 (а.с.85), товарно-транспортної накладної №1 від 29.01.2016 (а.с.86) та акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 29.01.2016 (а.с.87) 29 січня 2016 року ФОП ОСОБА_1 було реалізовано ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ 25000,00 кг борошна вищого ґатунку.

Натомість у податковій накладній від 29.01.2016 №1 (а.с. 115) позивачем було зазначено, що ним реалізовано 25000,00 кг борошна 1-го ґатунку.

Згідно з рахунком-фактурою №3 від 04.02.2016 (а.с.89), видатковою накладною №3 від 04.02.2016 (а.с.90), товарно-транспортної накладної №3 від 04.02.2016 (а.с.91) та акту прийому-передачі виконаних робіт №3 від 04.02.2016 (а.с.92) 04 лютого 2016 року ФОП ОСОБА_1 було реалізовано ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ 15000,00 кг борошна вищого ґатунку.

Разом з тим, у податковій накладній від 04.02.2019 №3 (а.с. 113) позивачем було зазначено, що ним реалізовано 15000,00 кг борошна 1-го ґатунку.

Дану обставину позивач пояснив тим, що при виписці податкових накладних від 29.01.2016 №1 та від 04.02.2016 № 2, які описані з акті перевірки, ним було допущено помилки при заповненні графи "опис (номенклатура товарів)" та помилково було вказано "борошно 1 ґатунку", замість "борошно вищого ґатунку".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що посадовими особами під час перевірки протиправно не було взято до уваги інформацію, що містилась в первинних документах і підтверджувала реалізацію позивачем ПСК "СЛОВЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ 25000,00 та 15000,00 кг борошна вищого ґатунку. Висновки про реалізацію позивачем не облікованого товару - 29683,00 кг борошна 1 ґатунку на загальну суму 178098,00 гривень, були зроблені контролюючим органом виключно на підставі податкових накладних, які не є первинними документами, що підтверджують обсяг та номенклатуру реалізованого товару.

Натомість, відповідачем в акті перевірки підтверджено, що станом на 01.01.2016 у ФОП ОСОБА_1 в залишках на складі обліковувалось 214717,00 кг борошна вищого ґатунку (а.с.97), тобто в обсязі, достатньому для можливості здійснення реалізації 40000,00 кг борошна вищого ґатунку ПСК "СЛОЕЧАНСЬКА ХЛІБОПЕКАРНЯ" ОВРУЦЬКОЇ РАЙСПОЖИВСПІЛКИ.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність порушення ФОП ОСОБА_1 п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 19.12.1995 №265/95-ВР та п. 44.1. ст. 44, п.177.10 ст. 177 ПКУ, яке виявилось у реалізації позивачем не облікованого товару (борошна) на загальну суму 178098,00 гривень, та як наслідок - про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, яким до позивача застосовано штрафні санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сумі 356196,00 грн.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірності винесених ним відносно ФОП ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019, рішення № від 09.01.2019, податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019, податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2019.

Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанцій №ПН3352560 від 08.04.2019 (а.с.4), №ПН 3352544 від 08.04.2019 (а.с.5), №ПН3352549 від 08.04.2019 (а.с.6), №ПН3352546 від 08.04.2019 (а.с.7), № ПН3352550 від 08.04.2019 (а.с.8), №ПН3352553 від 08.04.2019 (а.с.9), №ПН3352542 від 08.04.2019 (а.с.10) позивачем під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 8172,37 грн., який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу і рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 09.01.2019;

- рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019;

- податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003; на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 8172,37 грн. (вісім тисяч сто сімдесят дві гривні тридцять сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович