Справа № 753/6378/18
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6378/18
провадження № 2-а/753/43/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Мицик Ю.С.

при секретарі - Пугач Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Маринича Дмитра Григоровича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Маринича Дмитра Григоровича про скасування постанови. В якій просить суд скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Маринич Дмитра Григоровича серії ВР №132416 від 27.03.2018 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.03.2018 відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 27.03.2018 об 11 год. 15 хв. він керуючи автомобілем «МЕRSEDES-BENZ GL-350» д.н.з. НОМЕР_1 по бул. Дружби Народів, 30-а/2 у м. Києві, рухався смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.8 та смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що він ПДР не порушував та вважає, що інспектор незаконно виніс постанову відносно нього. Зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а винесення оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 24.04.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17.05.2019 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не прибув, однак його представник до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, про причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Враховуючи те, що учасники процесу в судове засідання не прибули, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, 27.03.2018 відносно ОСОБА_1 працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з постанови, позивач 27.03.2018 об 11 год. 15 хв., керуючи автомобілем «МЕRSEDES-BENZ GL-350» д.н.з. НОМЕР_1 по бул. Дружби Народів, 30-а/2 у м. Києві, рухався смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.8 та смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.7)

Разом з тим, суд вважає, що дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову ВР № 132416 від 27.03.2018 та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема, руху по смузі для громадського транспорту, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Мариничем Д.Г. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №132416 від 27.03.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Маринича Дмитра Григоровича про скасування постанови - задовольнити.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Маринич Дмитра Григоровича серії ВР №132416 від 27.03.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати, а провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю.С. Мицик