Справа № 640/9437/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

27 червня 2019 року м. Київ № 640/9437/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі, подану одночасно з пред`явленням позову

за позовом ОСОБА_1
до Державного агентства лісових ресурсів України
про скасування Наказу №239-к
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 13.05.2019 р. №239-к "Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державних службовців територіальних органів".

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Державному агентству лісових ресурсів України проводити конкурс на заміщення вакантної посади та заборони проводити будь-які дії по призначенню на посаду заступника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даною заявою, позивач вказує на те, що проведення конкурсу та визначення переможця, а згодом і підписання контракту з переможцем конкурсу значно ускладнить виконання рішення суду в частині визнання протиправним Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 13.05.2019 р. №239-к "Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державних службовців територіальних органів" у разі задоволення позову. Крім того, позивач зазначає, що у разі задоволення позовних вимог, рішення суду зачепить інтереси й переможця конкурсу.

Ознайомившись з заявою щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 13.05.2019 р. №239-к "Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державних службовців територіальних органів" затверджено Умови проведення конкурсу на зайняття посади державної служби категорії "Б" - заступника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Позивач вважає, що умови проведення конкурсу від 13.05.2019 р. виписано під конкретну особу, що порушує принципи забезпечення рівного доступу до державної служби, публічної політичної нейтральності, прозорості; доброчесності; незабезпеченні дотримання верховенства права, а відтак, вказує ОСОБА_1 , порушує його права та інтереси як претендента на участь у конкурсі в частині забезпечення рівного доступу до проведення конкурсу.

Судом враховано наявні доводи Позивача щодо наявності ознак очевидної протиправності такого наказу, а відтак, суд погоджується, що зазначене може в майбутньому суттєво ускладнити чи унеможливити поновлення прав Позивача, за захистом яких він звертається до суду.

Тому, виходячи зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також викладених Позивачем доводів в адміністративному позові, беручи до уваги, що в цілому правомірність й обґрунтованість оскаржуваного наказу підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, а виконання останнього, який має ознаки очевидної протиправності та його реалізація може призвести до заподіяння значної шкоди правам, свободам та законним інтересам Позивача, що є підставою за правилами ч. 2 ст. 150 КАС України для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд з метою захисту прав та законних інтересів Позивача дійшов висновку щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Державному агентству лісових ресурсів України проводити конкурс на заміщення вакантної посади та заборони проводити будь-які дії по призначенню на посаду заступника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Водночас, приймаючи рішення про обрання способу забезпечення позову, суд враховує, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 151 КАС України визначено способи забезпечення адміністративного позову, умови їх застосування та обмеження, за якими застосування є неможливим.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд також оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у заяві позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Суд враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд вважає за необхідне додатково наголосити, що вказаний спосіб забезпечення позову, в розрізі вимог, які позивач ставить у поданій заяві про забезпечення позову, є достатнім для захисту оспорюваних прав позивача.

Відтак, підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову стосується предмету оскарження та не суперечить приписам ст.151 КАС України, а також є співмірним із заявленою позивачем вимогою.

Також, при вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів Позивача, у наслідок очевидної протиправності, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, за приписами ч. 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред`явлення рішення до виконання. Відповідно вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні ст.156 КАС України.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами статей 150-158, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

2. Заборонити Державному агентству лісових ресурсів України проводити конкурс на заміщення вакантної посади та заборонити проводити будь-які дії по призначенню на посаду заступника Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

3. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 27 червня 2022 року.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), а боржником - Державне агентство лісових ресурсів України (01023, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9-А, ).

Ухвала суду відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук