Справа № 640/20771/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 листопада 2019 року м. Київ № 640/20771/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м. Києва ГУЮ у м.Києві Нікітіної М.О.
про визнання неправомірними дій, скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Нікітіної М.О., в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Нікітіної М.О. щодо винесення постанови від 19.09.2019 про накладення штрафу в розмірі 13113,80 грн.;

- скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Нікітіної М.О. від 19.09.2019 про накладення штрафу у розмірі 13113,80 грн. у виконавчому провадженні ВП №53267707.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

У якості відповідача у позовній заяві позивач зазначив державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Нікітіну М.О., що суперечить вимогам частини 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, ураховуючи вимоги частини 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що відповідачем у даній справі має виступати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

В силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Разом з цим, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач зазначив про те, що про спірну постанову йому стало відомо 25.10.2019, зокрема, після отримання копії постанови від 19.09.2019 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 53267707 нарочно.

Водночас доказів на підтвердження зазначених обставин позивач до суду не надав.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду докази про те, коли саме позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови та надати відповідні докази, а у випадку пропуску десятиденного строку для звернення особи до суду - заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обгрунтуванням поважних причин його пропуску.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають вимогам статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та потребують уточнення, шляхом приведення їх у відповідність до вищевказаних положень статті.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з частиною 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Додані до позовної заяви письмові копії позивачем у спосіб, передбачений статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, не засвідчені.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання безпосередньо до канцелярії суду:

- уточненої позовної заяви, у якій суб`єктний склад (відповідач) приведений у відповідність до вимог позовної заяви з урахуванням вимог статті 5 КАС України у кількості, що відповідає кількості учасників справи;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.;

- докази про те, коли саме позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови та відповідні докази на підтвердження зазначених обставин, а у випадку пропуску десятиденного строку для звернення особи до суду - заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

- копій усіх доданих до позовної заяви доказів, засвідчених у порядку, передбаченому частиною 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення).

Керуючись статтями 160, 161, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Нікітіної М.О. про визнання дій неправомірними, скасування постанови, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась