Справа № 620/3001/19
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року Чернігів Справа № 620/3001/19

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кравченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби та просить: визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 03.10.2019 UA102000/2019/000096/2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваному рішенню передували протиправні рішення про витребування додаткових документів та про відмову у митному оформленні. При постановленні оскаржуваного рішення було не обгрунтовано та протиправно застосовано резервний метод оцінки.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

24.09.2019 позивачем до митниці подана митна декларація (далі - МД) № UА102230/2019/637388 та задекларовано товар «1.Легковий автомобіль: марка - НYUNDАІ, модель -АТOS - 1шт, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2000, модельний рік виготовлення 2000, тип двигуна - БЕНЗИНОВИЙ, об`єм двигуна 999 см3,потужніетю 40 kw, кузов номер НОМЕР_1 . Екологічний клас - не нижче рівня "ЄВРО-2", призначений для перевезення по дорогах загального користування, категорія ТЗ-М1, кількість місць, включаючи водія-4, тип кузова - ХЕТЧБЕК , колісна формула 4x2, виробник "НYUNDАІ", КR, торгівельна марка: "НYUNDАІ".

Згідно поданого до митного оформлення інвойсу від 18.07.2019 №110/06-19 декларантом було заявлено митну вартість автомобіля на рівні 200 ЕUR.

Разом з МД декларантом до митного оформлення надані:

- інвойс;

- договір купівлі-продажу (контракт з додатком до контракту);

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної

поклажі та багажу;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Як передбачає ст. 337 МКУ, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється візуальна перевірка документів та відомостей, які подані до митного оформлення, в тому числі із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками (наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 597 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 882/21194), Відповідно до частини 1 ст. 320 МКУ на підставі результатів застосування системи управління ризиками (АСАУР) митницями (митними постами) при митному оформленні обираються форми та обсяги контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України. При цьому, згідно ст. 54 МКУ органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів.

По даній митній декларації по АСАУР в напрямку визначення митної вартості було згенеровано контроль кодами 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»: «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Перевірити дані електронного інвойсу. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 55 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодом НОМЕР_1, валюта ЕUR, вартість - 983,00».

Відповідно до частини 5 статті 54 МКУ здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах.

До митного оформлення було надано контракт на поставку товару від 18.06.2019 №LТ-19-01/ВY-РL, укладеного між UАВ «LАКSІS» та ФОП ОСОБА_1 про продаж транспортних засобів, бувших у використанні. При цьому, директором UАВ «LАКSІS» є сам ОСОБА_1 Тобто за даним контрактом першою особою продавця і покупцем автомобіля є одна і таж особа ОСОБА_1 . З цього слідує існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який може впливати на заявлену декларантом митну вартість. Якщо покупець та продавець пов`язані між собою, то відповідно до частини 5 статті 52 МКУ до митного оформлення разом з митною декларацією подається декларація митної вартості (далі ДМВ), де в гр.9(а) декларантом повинно було зазначено цей факт. Але в даній ДМВ декларантом зазначено відсутність взаємозв`язку між продавцем та покупцем.

У відповідності до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У розділі 5 «Условия платежей» контракту вказано, пю «товар должен может оплачен в срок не более 3-х месяцев с момента поставки товара либо в иные сроки до договоренности сторон в форме предоплати или оплаты по факту поставки в оговоренные сроки наличными или безналичными средствами либо иным другим способом (взаимозачет в т.ч. третьих лиц и др.) по согласованию сторон. Все расходы по оплате несет Покупатель», а Продавцем та Покупцем, відповідно даного контракту, є одна й таж особа та відповідно інвойсу від 18.06.2019 №110/06-19 зазначено, що платником є ФОП « ОСОБА_1 ». При цьому, в інвойсі від 18.06.2019 №110/06-19, виставленого UАВ «LАКSІS», не зазначено умови сплати коштів покупцем при купівлі транспортного засобу. Виходячи з цього, фактично не відомо, коли саме має бути здійснена сплата коштів за автомобіль та альтернативні варіанти оплати - готівкою або на банківський рахунок продавця. В той же час, підтвердження здійсненої оплати будь-яким з цих варіантів сам інвойс не містить, а на пропозицію митного органу позивачем додаткових доказів здійснення оплати не було надано, а це, в свою чергу, не дає можливості органу доходів і зборів упевнитись в правильності заявленої митної вартості. Таким чином, відсутня можливість перевірити числове значення митної вартості придбаного автомобіля.

До митного оформлення було подано контракт на поставку/продаж товару, відповідно до якого продавець поставляє/продає транспортні засоби зазначені в інвойсі, а відповідно інвойсу від 18.06.2019 №110/06-19 UАВ «LАКSІS» (Литва) продає, а ФОП ОСОБА_1 купує автомобіль. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.06.2019 № НОМЕР_3 вказаний автомобіль було зареєстровано на UАВ «LАКSІS» Литва також 18.06.2019, а саме в день здійснення продажу транспортного засобу. Даний факт може вказувати на можливе приховування дійсної вартості автомобіля.

Відповідно до даних електронного довідника SuperSchwасkе за ідентифікаційним кодом транспортного засобу та відповідно до дати першої реєстрації транспортного засобу 18.05.2000 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.06.2019 № 1453782), з урахуванням показника одометру автомобіля (відповідно до Акту митного огляду від 23.09.2019 №ИА 102230/2019/637260) вартість автомобіля значно вище, ніж його вартість, вказана в інвойсі від 18.06.2019 №110/06-19.

Керуючись Методичними рекомендаціями та враховуючи те, що ОСОБА_1 є одночасно і продавцем і покупцем автомобіля (що, в свою чергу може впливати на вартість автомобіля), враховуючи відсутність платіжних (або банківських) документів, що підтверджують факт оплати (підтвердження ціни, що фактично сплачена) оцінюваного транспортного засобу, відомості, використані декларантом не підтверджені документально та не є достовірними, а також враховуючи дані електронного довідника SuperSchwасkе за ідентифікаційним кодом транспортного засобу НОМЕР_1, виникли сумніви в достовірності заявленого рівня митної вартості.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МКУ декларанту було запропоновано надати наступні основні та додаткові документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості автомобіля: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу; висновки про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; копія митної декларації країни експорту; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів; виписка з бухгалтерської документації; прибуткові касові ордери; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. А також переклад відповідних документів (інвойc) на українську мову. Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Проте позивач, перебуваючи в статусі декларанта, відмовився від надання будь яких документів для підтвердження митної вартості автомобіля.

Відповідно до Методичних рекомендацій, а також у зв`язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ, приймаючи до уваги те, що покупець та продавець є однією і тією ж особою (взаємопов`язані), використані декларантом відомості не підтверджені документально та не є достовірними, а також, декларантом не доведено, що взаємозалежність не вплинула на вартість автомобіля, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54 МКУ, у відповідача були достатні підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення органом доходів і зборів митної вартості автомобіля самостійно.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МКУ проведена консультація між митним органом та декларантом з метою визначення основи митної вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари.

Митну вартість транспортного засобу скориговано відповідно до Методичних рекомендацій, наявної у митниці інформації (яка міститься у ФМК 105-2,106-2, згенерованих АСАУР) та даних електронного довідника SuperSchwасkе за ідентифікаційним кодом транспортного засобу відповідно до дати першої реєстрації транспортного засобу 18.05.2001 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.06.2019 №1 453782), з урахуванням показника одометру автомобіля (відповідно до Акту митного огляду від 25.09.2019).

Митну оцінку транспортного засобу здійснено із застосуванням резервного методу - 983,00 ЕUR.

Надаючи правову оцінку застосуванню відповідачем другорядного методу оцінки митної вартості автомобіля, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 54 МКУ посадовими особами митниці здійснюється контроль заявленої декларантом митної вартості товарів, оскільки відомості про митну вартість застосовуються для; 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МКУ).

Такий контроль здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно частини 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як передбачає ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, шо підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна грунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто, орган доходів і зборів, в першу чергу, цікавить кон`юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон`юнктурі цього ринку. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару орган доходів і зборів повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару грунтується саме на дійсній вартості.

Згідно із ч. 2 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МКУ, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 Кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні, зокрема, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МКУ). Відповідно до ч. 3 ст. 58 МКУ, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої ст. 57 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МКУ).

При цьому суд зазначає, що згідно частини 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Оскільки декларантом в порушення вимог частини 21 ст. 58 МКУ документально не було підтверджено вартісні показники складових митної вартості, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, було не застосовано правомірно, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митниця може відмовити в митному оформленні за заявленою митною вартістю якщо заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість та у випадку неподання декларантом документів, передбачених частинами 2-4 статті 53 Митного кодексу України.

Так позивачем не було не надано:

- додаток до контракту в перекладі на українську мову; інвойс, пов`язаний саме з покупцем ФОП ОСОБА_1 ; банківський платіжний документ, оскільки контрактом передбачено передоплату; декларацію митної вартості, оскільки особи продавця та покупця товару є пов`язаними особами (передбачено ч. 2 ст. 53 МКУ);

- аргументовано запитувані митницею документи у відповідності до ч. 3. ст. 53МКУ;

- документи, запитувані митницею у відповідності до ч. 4 ст. 53 МКУ (доказом впливу взаємозв`язку на ціну є сам факт приховування позивачем такого взаємозв`язку).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МКУ. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не було застосовано, оскільки була відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються за всіма ознаками ідентичних товарів.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів, або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не було застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень ст. ст. 58 - 61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 Кодексу на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та ст. 63 цього Кодексу може бути зворотною.

У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: 1) витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду; 2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов`язаних з такими операціями витрат; 3) сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв`язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не було застосовано, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України.

Для визначення митної вартості товарів, на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не було застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки застосований резервний метод.

Як вже зазначалось судом, позивачем не було виконано приписи вимог ч. 18 ст. 58 МКУ.

Так, при подачі документів до митного оформлення позивача заявлено пов`язаною особою з продавцем товару, а пункти 18 - 21 ст. 58 МКУ передбачають, що: «При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою.

Порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1 - 3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально».

Жодної ініціативи, направленої на виконання вимог ч. 18 cт. 58 МКУ, з боку Позивача при подачі документів до митного оформлення не проявлялося.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з декларантом в процесі митного оформлення проводяться консультації, але жодної інформації щодо митної вартості подібних або ідентичних товарів декларантом не надається, тобто декларант також не надає жодної інформації, яка могла б бути використана для порівняння відповідно до ч. 18 ст. 58 МКУ, хоча у даному випадку це мала бути ініціатива декларанта.

Вищевказані норми та ненадання декларантом документів, які б дозволили застоcувати перiший метод визначення митної вартості товару, унеможливлюють визнання митницею митної вартоcті товару, визначеної декларантом за ціною договору.

Щодо джерел інформації обраних відповідачем для здійснення коригування митної вартості автомобіля, суд зазначає наступне.

По-перше, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання вищезазначених методів, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).

Відповідно до підпараграфа (а) параграфу 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Підпараграф (b) визначає, що під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакцїї, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (і) з порівнюваними кількостями, або (іі) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

На виконання підпараграфа (с), якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпараграфа (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно зі ст. 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час увезення або приблизно в час увезення товарів, які оцінюються, митна вартість ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту як імпортні на найбільш ранню дату після імпорту товарів, які оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту.

По-друге, відповідно до ст. 33 МКУ митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Відповідно до пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації, зокрема:

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана з мережі Інтернет.

Саме інформація зі спеціалізованого видання і використовувалась для визначення митної вартості.

Відповідно ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 55 МКУ у випадку незгоди декларанта з рішенням про коригування заявленої митної вартості товару або неможливості надати додаткові документи за зверненням декларанта або уповноваженої особи митницею здійснюється випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів під гарантії, строк яких не перевищує 90 днів.

Протягом 80 днів з дня випуску товару у вільний обіг декларант може подати додаткові документи щодо підтвердження заявленої митної вартості товару, які митниця зобов`язана розглянути і прийняти рішення щодо скасування рішення про коригування митної вартості товару або надати обґрунтовану відмову.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митниця розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

За зверненням декларанта спірні товари випущені у вільний обіг згідно ч. 7 ст. 55 МКУ шляхом падання гарантій.

Суд зазначає, що причиною митного оформлення товару під гарантійні зобов`язання є незгода із визначеною (скоригованою) митним органом митною вартістю товару, а метою такого митного оформлення є надання додаткових документів на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару. Позивач скористався наданим йому правом щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання з метою надання додаткових документів, які б підтверджували визначену ним за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, митну вартість спірного товару. Але до даного часу позивач не надав таких додаткових документів.

За зверненням декларанта спірний товар було випущено у вільний обіг згідно частини 7 ст. 55 МКУ шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Сума гарантійних зобов`язань становить 6 937,50 грн.

Зважаючи на досліджені в ході судового засідання факти та обставини судом встановлено, що рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 03.10.2019 UA102000/2019/000096/2 є обгрунтованим, правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи вище викладене, в задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби (пр-т Перемоги, буд. 6, м.Чернігів,14017) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 листопада 2019 року.

Суддя С.Л. Клопот