Справа № 753/10722/19
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/362/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Дарницький районний суду м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Гаркуша Микола Миколайович,

третя особа - Департамент патрульної поліції,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2019 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Гаркуши Миколи Миколайовича від 25.05.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ознаками ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої вимоги мотивував порушенням відповідачем вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення вказуючи, що всупереч ст. 276 відповідач виніс оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу, чим позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268, не виконав вимоги ст. 245 щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та порушив процедуру розгляду справи, встановлену ст. 278, 279.

Ухвалою від 18.06.2019 суд відкрив провадження у справі, залучив до участі у ній в якості третьої особи Департамент патрульної поліції та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 03.09.2019.

03.09.2019 у зв`язку з відсутністю відомостей про одержання відповідачем судової повістки суд відклав розгляд справи на 07.11.2019.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки, відзиву/пояснень із запереченнями на позовну заяву не подали.

Заслухавши позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

25.05.2019 інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Гаркуша М.М. склав постанову серії ЕАВ № 1177189 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що 25.05.2019 о 21-50 год. у м. Києві на вул. Тепловозній водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Auris, н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив пункт 9.2.б. ПДР України.

Даючи оцінку правомірності вищевказаної постанови суд керується Правилами дорожнього руху України (ПДР України), які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), які визначають відповідальність за адміністративні правопорушення і порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 9.2.б. ПДР України, який має імперативний характер, тобто зобов`язує учасника дорожнього руху діяти у чіткій відповідності до його приписів, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Ч. 2 ст. 122 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за порушення низки правил дорожнього руху, в тому числі і за порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху та зміні його напрямку. Санкція цієї норми передбачає штраф у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Відповідно до положень ст. 222 КпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, віднесено компетенції органів Національної поліції, діяти від імені яких мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Оскільки відповідач є працівником підрозділу Національної поліціїі має спеціальне звання «лейтенант поліції», він є особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.

Всупереч доводам позивача винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення не свідчить про її незаконність, оскільки відповідно до ч. 2, 3 ст. 258 КпАП України (в редакції Закону № 596-VIII від 14.07.2015) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення.

З огляду на те, що ст. 258 КпАП України є спеціальною нормою, яка визначає особливий порядок та процедуру притягнення осіб до адміністративної відповідальності за окремі види адміністративних правопорушень, норми ст. 276, 278, 279 цього Кодексу, які до того ж знаходяться у іншій главі, на такі справи не поширюються, а відтак є необґрунтованими посилання позивача на те, що відповідач їх порушив.

Відповідно до положень ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КпАП України визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення і інших доказів його винуватості у ній не зазначено, проте з позовної заяви вбачається, що сам по собі факт порушення правил дорожнього руху позивачем не оспорюється, на відсутність події чи складу адміністративного правопорушення він не посилається і доказів, які б свідчили про його невинуватість, суду не надано.

Зважаючи на те, що адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, що передбачає право особи, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджатися своїми вимогами на свій розсуд (ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України), посилання позивача на положення ч. 2 ст. 77 цього Кодексу адміністративного судочинства України в даному випадку є недоречним, оскільки відповідач не повинен доказувати обставини, які позивач не оспорює.

Отже з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість позову ОСОБА_1 та відмовляє у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-9, 20, 73-78, 90, 241, 242, 243, 244, 246, 255, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Гаркуши Миколи Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: