Справа № 400/350/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/350/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Відділу у Вітовському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо ненадання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями стосовно земельної ділянки 17,1 умовних кадастрових га ріллі, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

- зобов`язати відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати ОСОБА_1 довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями стосовно земельної ділянки 8,55 умовних кадастрових га ріллі, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області, зазначеної в Розпорядженні Жовтневої ( Вітовської ) районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.11.2006р. № 501-р «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою головам і членам фермерських господарств»;

- зобов`язати відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати ОСОБА_2 довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями стосовно земельної ділянки 8,55 умовних кадастрових га ріллі, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області, зазначеної в Розпорядженні Жовтневої (Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.11.2006р. № 501-р «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою головам і членам фермерських господарств». Свої позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обґрунтували незаконністю спірної бездіяльності.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні даного позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Жовтневої (Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.11.2006р. № 501-р «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою головам і членам фермерських господарств» громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі їм у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства по 8,55 умовних кадастрових га кожному (додаток №2 розпорядження № 501-р від 03.11.2006р.).

Однак, пунктом 3 розділу її Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» (в редакції Закону № 2367-VІ (2367-17) від 29.06.2010) встановлено, що прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розглядаються в установленому законом порядку.

Цей Закон набув чинності з 14.10.2008, отже розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.11.2006 року за № 501-р п. 2 якого рекомендовано громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства по 8,55 умовних кадастрових гектарів кожному, зберігало чинність протягом двох років (до 14.10.2010), упродовж яких Позивачі мали право замовити в землевпорядній організації розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У зв`язку з тим, що вищевказане розпорядження втратило чинність на підставі закону, відсутня потреба оскаржувати його чи скасовувати у будь-якому іншому порядку.

У відповідності до статті 22 Закону України «Про землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Статтю 22 доповнено частиною другою згідно із Законом № 497-VIII від 02.06.2015, тобто вже після втрати чинності розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.11.2006 року за № 501-р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі посилаються на те, що 29.08.2018 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ДП «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» були укладені Договори № 21270 та № 21271 про розробку земельно-кадастрових робіт та надання послуг, відповідно до яких виконавець зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства роботи з розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян України ОСОБА_3 , ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 8,55 гектарів умовних кадастрових га кожному із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в постійному користуванні фермерського господарства «Діоніс-2» на підставі Державного акта на право постійного землею МК № 07029 від 28.09.1995 в межах території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Проте, Державне підприємство «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» прийняло у роботу розпорядження, що втратило чинність, а отже має місце безпідставне здійснення землеустрою.

У відповідності до статті 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок включає довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

З матеріалів справи вбачається, що для отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями адвокат позивача -1 звернувся до відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області через Центр надання адміністративних послуг при Вітовський райдержадміністрації Миколаївської області.

Листами Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 13.11.2018 №607/169-18, від 18,12.2018 № 748/169-18 та від 28.01.2019 № 72/169-19, позивачу відмовлено у видачі довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями в зв`язку з відсутністю розпорядчого документу, який підтверджує факт надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Проте на теперішній час позивачем не усунуто вказані недоліки, а тому відсутні підстави для видачі запитуваної довідки.

Видати таку довідку буде можливо за умови надання заявником розпорядчого документу, який підтверджував факт надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

У зв`язку з чим, Відділом у Вітовському районі цілком правомірно були прийняті рішення про відмову у надані довідки з державної статистичної звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Проте, судом першої інстанції не узято до уваги той факт, що розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 03.11.2006 року за № 501-р п. 2 якого рекомендовано громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства по 8,55 умовних кадастрових гектарів кожному втратило свою чинність.

Наведені у мотивувальній частині оскарженого рішення положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», з яких виходив суд при задоволенні позовних вимог позивачів, є не доречним та не може застосовуватися у даних правовідносинах.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У даному випадку позивачі звернулися до Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області для отримання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Відповідно до Переліку адміністративних послуг, що надаються Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами на безоплатній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835, надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями належить до адміністративних послуг, що надаються Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами.

Статтями 1, 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про адміністративні послуги» визначено, що:

1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону;

2) суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Суб`єкт надання адміністративних послуг може видавати організаційно- розпорядчі акти про встановлення власних вимог щодо якості надання адміністративних послуг .

Наказом Головного управління від 16.11.2017 № 239 «Про затвердження Інформаційних та Технологічних карток адміністративних послуг, які надаються Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області» затверджено Інформаційні та Технологічні картки адміністративних послуг, які надаються безпосередньо Головним управлінням та Інформаційні та Технологічні картки до кожної адміністративної послуги, які надаються територіальними структурними підрозділами Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Згідно Інформаційної картки адміністративної послуги «Видача довідки з Державної статистичної звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями» суб`єкт надання - Відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській обл.

Згідно Технологічної картки адміністративної послуги «Видача довідки з Державної статистичної звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями» безпосередній виконавець - уповноважена посадова особа відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Виходячи з викладеного, відділ у Вітовському районі, уповноважений надавати адміністративні послуги «Видача довідки з Державної статистичної звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями» через Центр надання адміністративних послуг при Вітовський райдержадміністрації.

Таким чином посилання в рішенні суду на Закон України «Про доступ до публічної інформації» є недоречним, оскільки надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями є адміністративною послугою, отримання якою врегульовано Законом України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 835 «Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг».

Враховуючи викладене, при ухваленні оскаржуваного рішення Миколаївський окружний адміністративний суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими обставини на підставі недостовірних та неналежних доказів, застосував норму матеріального права (Закон України «Про доступ до публічної інформації»), яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставами для його скасування.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства, в зв`язку із чим, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст виготовлено 06.11.2019 року.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло