Справа № 420/5178/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5178/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку розміру пенсії з урахуванням всього трудового стажу 41 рік 03 місяці 26 днів, а також заробітної плати на підставі Архівної довідки Департаменту Архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 15.07.2016 року № 2681-01-19 про роботу позивача у ЧРПО «Антарктика», викладене у листі від 26 липня 2019 року за № 1600/Л-11;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати призначений йому розмір пенсії у повному обсязі відповідно до вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2006 року № 919 з урахуванням його стажу 41 рік 03 місяці 26 днів та заробітної плати за даними Архівної довідки Департаменту Архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 15.07.2016 року № 2681-01-19 про його роботу у ЧРПО «Антарктика», за період з 16.09.1985 року по 09.03.1990 року та Довідки Колективного рибогосподарського - аграрного підприємства «Заря» про заробітну плату за період з березня 1990 року по 1996 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.07.2019 року звернувся до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перерахунок розміру призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи 41 рік 11 місяців 25 днів, якій був таким, станом на день звернення за призначенням пенсії за його підрахунками, а також просив врахувати його заробітну плату на підставі довідки ЧРПО «Антарктика» до 2000 року за 60 місяців. У серпні 2019 року позивач отримав відповідь від Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, з якої вбачається, що до його страхового стажу зараховані всі періоди із наданими документами по 31.12.2003 року та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2004 року. Позивач вважає, що рішення відповідача порушує вимоги ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним, та таким, що порушує його конституційні права.

Ухвалою судді від 09.09.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

23.09.2019 року (вх. № 34287/19) від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, позовні вимоги не визнає, зазначає про врахування середньомісячного заробітку згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи за період з 01.07.2000 року по 31.12.2015 року. Також вказує про визначення середньомісячного заробітку, згідно довідки про заробітну плату, виданої Департаментом архівної справи та діловодства № 2681-а-19 від 15.07.2016 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на адміністративний позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відзив, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Позивач, перебуває на обліку у Білгород-Дністровському відділі обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області та з 25 серпня 2016 року отримує пенсію за віком.

08 липня 2019 року позивач звернувся до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням стажу роботи 41 рік 11 місяців 25 днів, а також просив врахувати заробітну плату на підставі довідки ЧРПО «Антарктика» до 2000 року за 60 місяців.

Вказана заява позивача перенаправлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для розгляду та прийняття рішення, у зв`язку з реорганізацією пенсійних органів.

В подальшому, відповідачем надано відповідь на заяву позивача № 1600/Л-11 від 26.07.2019 року, в якому значиться інформація щодо зарахування до страхового стажу періодів згідно наданих документів.

Суд, вирішуючи спір по суті, виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтями 24-27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені періоди з яких складається страховий стаж, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, умови призначення пенсії за віком та визначена формула за якою визначається розмір пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, при призначенні пенсії, позивачу враховано стаж роботи 36 років 01 місяць 20 днів.

Згідно наявних матеріалів справи, середньомісячний заробіток враховано згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи за період з 01.07.2000 по 31.12.2015 та складає 7345,18 грн. (4404,35*1.66771, де 4404,35 грн. - середньомісячний заробіток для обчислення пенсії; 1,66771 - індивідуальний коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1 - 0.36083).

Середньомісячний заробіток позивачу, визначено згідно довідки про заробітну плату, виданої Департаментом архівної справи та діловодства № 2681-а-19 від 15.07.2016 за період роботи в ЧРПО «Антарктика» з 16.09.1985 по 09.03.1990 р. та період з 01.07.2000 по 31.12.2015 (згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи) складає 7174, 86 грн. (1,62904*4404,35 грн., де 1,62904 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, 4404,35 грн. - середня заробітна плата (дохід) за 2017 рік). При цьому середньомісячний заробіток зменшується на 170,32 грн. (7345,18-7174,86), тому враховувати при обчисленні пенсії довідку про заробітну плату за період з 16.09.1985 по 09.03.1990 (період роботи ЧРПО "Антарктика") не є доцільним та таким, що не вплине на розмір існуючої пенсії позивача.

Щодо питання стажу роботи суд зазначає, що відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно індивідуальних відомостей застрахованої особи позивачу не враховано в стаж період роботи з вересня 2002 року по травень 2005 року, серпень 2008 - січень 2009 року, вересень - 2010 року, вересень-листопад 2016 року з причини відсутності відомостей про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідки, виданої Департаментом архівної справи та діловодства, з 08.2002 по 12.2004 роках позивач знаходився у б/пл. резерві (ЧРПО «Антарктика»), відповідно до записів трудової книжки звільнився за власним бажанням 03.01.2005 року з ЧРПО «Антарктика».

Відповідно наданих матеріалів справи, з 01.04.2005 року позивач працював на підприємстві «Манас-Плюс», яке звітувало та перераховувало страхові внески з червня 2005 року. З 01.10.2008 року позивач працював на підприємстві ДП «Весстар Україна», яке звітувало та перераховувало страхові внески за позивача з лютого 2009 року. В період заняття підприємницькою діяльністю з 20.04.2006 року по 22.11.2016 року відсутні перерахування страхових внесків за вересень 2010 року, вересень-листопад 2016 року.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом «в» статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

При збільшенні розміру пенсії за віком за кожний рік роботи (стаття 19) поряд з роботою враховуються також періоди, передбачені пунктами "а" - "ж" цієї статті і статтями 57-61 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно підрахунків відповідача, за період роботи в колгоспі з 27.12.1978 р. по 30.08.1985 р. позивачем відпрацьовано 1267 днів, до стажу враховано 4 роки 1 місяць 12 днів; за період роботи в колгоспі з 21.03.1990 р. по 31.12.1991 р., позивачем відпрацьовано 544 дня до стажу враховано 1 рік 9 місяців 13 днів на підставі довідки від 15.07.2011 року № 132, виданою КРАП «Заря».

У своїх позовних вимогах позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити йому пенсію відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету міністрів України від 05.17.2006 року № 919 "Про затвердження Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату».

Пунктом 1 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату встановлено, що цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р., становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р., за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача містяться відомості про розмір заробітної плати за період роботи в ЧРПО «Антарктика» та КРАП «Заря», тому посилання позивача на норми вищезазначеного порядку є безпідставними та такими, що не підлягають врахуванню та застосуванню судом.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що доводи позивача, викладені у позові є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 7, 241- 246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.