Справа № 808/2029/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 808/2029/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного Управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Стандарт-2010 до Головного Управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Головне Управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2019.
Судом встановлено строк десять днів з моменту отримання апелянтом копії ухвали від 0.10.2019.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, заявником апеляційної скарги отримано копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 15.10.2019.
На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заявником подано до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що первинно подану апеляційну скаргу податковим органом було повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме не надано документ про сплату судового збору. Податковий орган просить врахувати обставини, а саме відсутність бюджетного фінансування, та поновити пропущений строк.
Частинами 1, 2 статті 295 КАС України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її)
проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до матеріалів справи, 18.10.2018 ГУ ДФС в Запорізькій області вперше подано апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 відмовлено заявнику у продовженні строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а скаргу повернуто заявнику у зв`язку із не виконанням вимог ухвали від 09.11.2018, а саме не додано до скарги документ про сплату судового збору. (а.с. 43-44)
Згідно з частиною 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Так, в разі повернення апеляційної скарги особа має право повторно подати апеляційну скаргу, але в межах строку звернення до суду з апеляційною скаргою встановленого статтею 295 КАС України, або у разі поновлення пропущеного строку з причин, які будуть визнані судом поважними.
Повторно з апеляційною скаргою ГУ ДФС в Запорізькій області звернулось 23.09.2019, тобто поза межами строку встановленого статтею 295 КАС України.
Судом встановлено, що податковим органом не було реалізовано право на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
Так, ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
Таким чином, у випадку з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Аналогічна правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі № 804/2979/17.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 про повернення апеляційної скарги ГУ ДФС у Запорізькій області надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 17.12.2018, зареєстровано 18.12.2018 та оприлюднено 18.12.2018.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що повторно з апеляційною скаргою податковий орган звернувся 23.09.2019, тобто після сплину понад дев`яти місяців з моменту оприлюднення ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику від 11.12.2018, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання зазначених заявником причин для поновлення строку на апеляційне оскарження поважними.
Разом з тим, податковим органом не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині направлення до суду документу про сплату судового збору, при цьому заявлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків у цій частині.
В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що на момент виконання вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху відсутня можливість сплати судового збору. Податковим органом вживаються заходи для отримання коштів на сплату судового збору, у зв`язку із чим, останній просить продовжити строк для вирішення питання в подальшому сплатити судовий збір.
На підтвердження обставин викладених у клопотанні надано листи ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.09.2019, 01.10.2019, 02.10.2019, 07.10.2019, 15.10.2019.
Згідно з частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
Положеннями статті 169 КАС України передбачено, зокрема, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на те, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху судом апеляційної інстанції було надано строк десять днів у відповідності до вимог встановлених частиною 2 статті 169 КАС України, проте заявником вимоги ухвали не виконано та подано до суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, при цьому не зазначено граничного строку в який можуть бути виконані вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, суд на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст. 299, 327-329 КАС України, суд, -
Відмовити Головному управлінню ДФС у Запорізькій області у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків.
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного Управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Стандарт-2010 до Головного Управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвала набирає законної сили з 05.11.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції відповідно до статей 327-329 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко