Справа № 404/6310/19
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6310/19
Номер провадження 2-а/404/343/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області 2 взводу 2 роти ДПП сержанта поліції Нельга Дмитра Анатолійовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в Кіровоградській області 2 взводу 2 роти ДПП сержанта поліції Нельга Дмитра Анатолійовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо винесення постанови серії НК №693900 від 23 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн.,

- скасувати постанову відповідача серії НК № 693900 від 23 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 23 серпня 2019 року інспектор УПП в Кіровоградській області сержант поліції Нельга Д.А. виніс постанову серії НК № 693900 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту постанови, 23 серпня 2019 року о 11 год. 35 хв. на вул. Героїв України, 10 м. Кропивницький, в зоні дії вимог дорожнього знаку п. 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» ПДР України зупинив керований ним автомобіль Мазда-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , висадив пасажира, чим порушив вимоги п. 15.9 «е» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказано, що згідно змісту постанови серії НК № 693900 інспектор поліції Нельга Д.А. зупинив його 23 серпня 2019 року о 11 год. 35 хв. за адресою вул. Героїв України, 10 м. Кропивницький та звинуватив у порушенні вимог п. 15.9 «е» ПДР. Цього ж дня, тобто 23 серпня 2019 року за тією ж адресою АДРЕСА_1 , інспектор поліції Нельга Д.А. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначені дії інспектора стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу не відповідають діючому законодавству. Вважає, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 потрібно було розглядати за адресою: вул. Юрія Бутусова, 22б, м . Кропивницький, де розташовано УПП в Кіровоградській області.

Під час незаконного розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, інспектор істотно порушив його права гарантовані Конституцією України та КУпАП. Інспектор не представився, а також в повному обсязі не роз`яснив права, не надав можливості ознайомитися із матеріалами справи і доказами на підтвердження винуватості. Інспектором грубо проігноровано вимоги КУпАП, оскільки не він не представив позивачу жодного об`єктивного доказу на підтвердження його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що його діями з висадки пасажира було строщено перешкоди маршрутним транспортним засобам і автобусам, що він дійсно висаджував пасажира в тридцяти метровій зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 ПДР України.

Вказано, що 23 серпня 2019 року о 11 год. 35 хв. позивач керуючи автомобілем Мазда-3, реєстраційний номер НОМЕР_2 разом з пасажиром ОСОБА_2 рухався по вул. Героїв України в м. Кропивницькому. Під час руху транспортного засобу, пасажиру ОСОБА_2 стало зле і він наполегливо попросив його зупинити авто. Щоб запобігти тяжким наслідкам для здоров`я ОСОБА_2 , діючи у стані крайньої необхідності, проїхавши регульоване світлофором перехрестя, він зупинив транспортний засіб на зупинці громадського транспорту, але в тридцяти метровій зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 ПДР України. Його зупинка за часом була не більше 1 хв., при цьому його діями не було створено перешкод для маршрутних транспортних засобів і автобусів. Після цього, переконавшись у небезпечності своїх дій, він поїхав.

Інспектор будучи упередженим, безпідставно став стверджувати, що позивач зупинився в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 ПДР України, що він порушив вимоги п. 15.9 «е» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а потім незаконно виніс оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 03 вересня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання /а.с.17-18/.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив, відповідно якого просив у задоволенні позову відмовити, а також носій інформації DVD-R, на якому міститься відеофіксація з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23 серпня 2019 року інспектором УПП в Кіровоградській області 2 взводу 2 роти ДПП сержантом поліції Нельга Дмитром Анатолійовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №693900, в якій зазначено, що 23 серпня 2019 року о 11 год. 35 хв. на вул. Героїв України, 10 м. Кропивницький, в зоні дії вимог дорожнього знаку п. 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» ПДР України позивач зупинив керований ним автомобіль Мазда-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , висадив пасажира, чим порушив вимоги п. 15.9 «е» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся із позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки , стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатись тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 15.9 «е» ПДР України визначено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом досліджено відеозапис зроблений співробітниками поліції, однак він не містить доказів порушення позивачем ПДР України.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності як за ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належної фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Враховуючи відсутність доказів які б беззаперечно свідчили про те, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку, інші доводи сторін щодо правомірності чи не правомірності оскаржуваної постанови, не впливають на вирішення справи по суті.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання дій поліцейського щодо складення постанови незаконними, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, ст. 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 72, 77, 246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області 2 взводу 2 роти ДПП сержанта поліції Нельга Дмитра Анатолійовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №693900 від 23 серпня 2019 року інспектора УПП в Кіровоградській області 2 взводу 2 роти ДПП сержанта поліції Нельга Дмитра Анатолійовича про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

В задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій інспектора УПП в Кіровоградській області 2 взводу 2 роти ДПП сержанта поліції Нельга Дмитра Анатолійовича - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 05.11.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда