Справа № 500/937/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10335/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 500/937/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Мартиць О.І.,

час ухвалення рішення 07.08.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 19.08.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 , придбав 09 січня 2019 року у продавця Мазепи ОСОБА_2 (Торонто, Онтаріо, Канада) автомобіль АUDI Q5 за 8692,00 канадських долари, що підтверджується рахунком-фактурою №2/2019 від 09 січня 2019 року.

17.02.2019 за митною декларацією №UA403010/2019/004396 позивачу було відмовлено у митному оформленні даного автомобіля у зв`язку із неподанням повного пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2.

Позивач зазначає, що ввезений автомобіль має значні та численні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Дані пошкодження відображені у складеному відповідачем акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2019/411308 від 23.01.2019. Зокрема вказано, що автомобіль має пошкоджені радіатори; пошкоджений передній бампер та праву фару; подряпини та сколи лакофарбового покриття кузова; потертості та забруднення оббивки салону та сидінь. Саме у зв`язку з тим, що через наявні пошкодження автомобіль вимагає значних та вартісних ремонтних робіт, його вартість була визначена у розмірі 7800,00 канадських долари при придбанні з аукціону попереднім власником ОСОБА_3 .

У рішенні про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 вартість придбаного автомобіля визначена у розмірі 17046,1316 канадських долара, що у більше ніж два рази перевищує суму, за яку товар придбано згідно рахунку-фактури №2/2019 від 09.01.2019.

На підтвердження того, що ціна даного автомобіля у розмірі 8692,00 канадських долари, яка вказана згідно рахунку-фактури №2/2019 від 09.01.2019 є реальною позивач надав додаткові документи : рахунок-фактуру №97488 від 05.12.2018, який свідчить про те, що його продавець ( ОСОБА_4 ) придбав даний автомобіль з аукціону за 8192,00 канадських долари; при цьому вартість автомобіля складала 7800,00 канадських долари, а решту суми аукціонний та адміністративний збір, витрати на транспортування та збір з покупця. Із рахунку-фактури №97488 від 05.12.2018 вбачається, що даний автомобіль є повністю пошкоджений. Також із свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу за попереднім власником ОСОБА_5 вбачається що стан автомобіля визначений як "SELVADGЕ", тобто пошкоджений.

Позивач зазначає, що ціна транспортного засобу визначена у рішенні відповідача від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2 про коригування митної вартості товару є нічим не обґрунтована. Ціна у розмірі 17046,1316 канадських долара відповідає ціні справного, робочого у хорошому стані аналогічного автомобіля. Очевидно, що вартість транспортного засобу, який потребує значних витрат на його ремонт і комплектацію не може бути аналогічною. Отже спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товару є необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 500/937/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції неналежно дослідив подані докази, а саме те, що ввезений автомобіль має значні та численні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Дані пошкодження відображені у складеному відповідачем акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2019/411308 від 23.01.2019. Зокрема вказано, що автомобіль має пошкоджені радіатори; пошкоджений передній бампер та праву фару; подряпини та сколи лакофарбового покриття кузова; потертості та забруднення оббивки салону та сидінь. Саме у зв`язку з тим, що через наявні пошкодження автомобіль вимагає значних та вартісних ремонтних робіт, його вартість була визначена у розмірі 7800,00 канадських долари при придбанні з аукціону попереднім власником ОСОБА_3 .

Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 500/937/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що Тернопільською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UА403000/2019/000454/2 у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. Декларантом на вимогу митного органу не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України та додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не повно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 07 лютого 2019 року агентом з митного оформлення ОСОБА_6 подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403010/2019/003098. Заявлений до митного оформлення товар "легковий автомобіль АUDI Q5, бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2013, модельний рік: 2013, колісна формула: 4x4, ідентифікаційний номер, № кузова НОМЕР_1 , тип двигуна: бензин, об`єм двигуна: 1984 куб. см., потужність: 165 кВт, номер двигуна: не визначено, повна маса: 2435 кг, колір: сірий, загальна кількість місць включаючи водія: 5. Торговельна марка "АUDI". Виробник: "АUDI G" Німеччина/DE". Одержувач вантажу - ОСОБА_7 (графа 8 митної декларації). Особа, відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 (графа 9 митної декларації).

Згідно інформації, яка міститься в графі 44 митної декларації №№UA403010/2019/003098 від 07.02.2019 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №2/2019 від 09.01.2019;

- декларація про походження товару №К4288934 від 07.12.2018;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/411308 від 23.01.2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 07.12.2018;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка № б/н від 05.02.2019;

- договір про надання послуг митного брокера №21/01/7 від 21.01.2019;

- інші некласифіковані документи - рахунок - фактура № 97488 від 05.12.2018;

- інші некласифіковані документи - інтернет ресурс від 01.02.2019.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" (надалі - АСМО "Інспектор") було згенеровано форми митного контролю:

"103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби";

"105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів";

"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодами: НОМЕР_1 ".

Відповідно до профілів ризику згенерованих АСАУР та розпорядження Тернопільської митниці ДФС від 19.10.2018 №24-р посадовою особою підрозділу митного оформлення направлено запит №343 від 07.02.2019 щодо правильності визначення митної вартості товарів до спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання.

07.02.2019 під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості посадовою особою відділу адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом, а саме уповноваженій особі декларанта направлено електронне повідомлення про необхідність відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України надати документи:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, коносамент;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- за наявності інформацію щодо ціни продажу даного товару з Інтернет аукціону.

У разі відсутності вищезазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Листом від 07.02.2019 уповноваженою особою декларанта інформовано митницю про те, що інших документів, крім тих, що подані разом із ВМД немає і протягом 10 днів не надасть.

17.02.2019 Тернопільською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UА403000/2019/000454/2 у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. Декларантом на вимогу митного органу не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно частини другої статті 53 Митного кодексу України та додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. відповідно до ст. 49 МК України

Митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частинами 1, 2 статті 51 МК України).

Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частини 2 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті Митного Кодексу, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частини 2 коментованої статті МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), в межах частини 2 статті 54 МК України здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В силу вимог частини 5 статті 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як свідчить зміст частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Щодо процедури консультацій між митним органом та декларантом, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що дійсно відповідно до ч. 6 ст. 55 МК України, на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді. Проте відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. Тобто Митний Кодекс України встановлює обов`язковою письмову форму вимоги про надання додаткових документів.

При цьому витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зі змісту положень розділу ІІІ ("Митна вартість товарів та методи її визначення") Митного кодексу України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів. Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 жовтня 2019 року (справа № 140/231/19).

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації № №UA403010/2019/004396 від 17.02.2019 року, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору, серед яких рахунок-фактура (інвойс) №2/2019 від 09.01.2019; декларація про походження товару №К4288934 від 07.12.2018; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/411308 від 23.01.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 07.12.2018; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка № б/н від 05.02.2019; договір про надання послуг митного брокера №21/01/7 від 21.01.2019; інші некласифіковані документи - рахунок - фактура № 97488 від 05.12.2018; інші некласифіковані документи - інтернет ресурс від 01.02.2019.

Згідно вказаного рахунку-фактури (інвойс) №2/2019 від 09.01.2019, покупцем вживаного автомобіля марки АUDI Q5, є ОСОБА_1 , ціна товару 8692,00 канадських долари.

Крім того, колегія суддів прийшла до висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунка- фактури (інвойс) №2/2019 від 09.01.2019.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури чи його достовірність, в тому числі будь-яких відомостей про отримання від компетентних органів Канади інформації про не відчуження позивачу автомобіля продавцем чи несплати зазначеної суми коштів за вказаний автомобіль.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у відповідача була можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого автомобіля, оскільки в документах містяться відомості про продавця, його адресу, телефон.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем подано документ, що підтверджує вартість перевезення товару, а саме: довідку № б/н від 05.02.2019, складену громадянином ОСОБА_1 в довільній формі, в якій зазначено, що транспортні витрати на легковий автомобіль з Канади до пункту пропуску Ягодин-Дорогуськ склали орієнтовно 900,00 канадських доларів, однак, дана довідка не може бути належним доказом щодо понесених витрат на транспортування, з огляду на те, що самим відповідачем при визначенні митної вартості товару за резервним методом витрати на доставку визначено в сумі 900,00 САD.

Таким чином під час митного оформлення декларантом надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, згідно з вимогами Митного кодексу України.

Відповідачем також не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку-фактури, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Наявність у поданих позивачем документах будь-яких розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем зазначено не було, а тому належних підстав для коригування митної вартості у митного органу не було.

Крім того, вищезазначений рахунок-фактура фактури (інвойс) №2/2019 від 09.01.2019, виданого ОСОБА_5 містить усі необхідні реквізити сторін та підписи обох сторін.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів відхиляє покликання відповідача на відсутність документів, що підтверджують оплату товару, як підставу виникнення сумнівів щодо митної вартості товару, оскільки у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 липня 2019 року (справа №1140/3242/18) і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Також, суд зазначає, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів не містить жодних обґрунтувань стосовно наявних сумнівів у правильності заявленої митної вартості транспортного засобу.

В контексті вказаного, суд звертає увагу на те, що згідно правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 11.09.2012 в справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладених в постанові від 30.10.2018 в справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 500/937/19 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 17.02.2019 №UA403000/2019/000454/2.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 07.11.2019 року