Справа № 461/3949/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10851/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2019 року (суддя першої інстанції Радченко В.Є., м. Львів, повний текст складено 13.09.2019),

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ЛВ №4860 від 28.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із винесеним рішенням, його оскаржила ОСОБА_1 Вважає його незаконним та необгрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона хоч і є власником транспортного засобу Mersedes-Benz, модель Е200, н.з. НОМЕР_1 , однак ніколи ним не керувала в силу свого віку (82 роки) та відсутності у неї водійських прав, даним автомобілем користуються її діти. Зазначає, що інспектором з паркування не виконано вимог ст. 279-1 КУпАП, що призвело до того, що як ОСОБА_1 так і особа яка керувала транспортним засобом в день скоєння правопорушення (28.01.2019 о 14:48 год), не знали і не могли знати про притягнення до адміністративної відповідальності і як наслідок позивач втратила підстави для звільнення від адміністративної відповідальності, передбачені ст. 279-3 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради ЛВ 4860 від 28.01.2019 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 10.02.2019 у м. Львів на пл. Соборна, 5 о 14 год. 48 хв. водій транспортного засобу здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4в і 33.3.34 ПДР України, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність постанови, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно примітки до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 статті 14-2КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Вимогами підпункту «в», пункту 8.4 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) передбачено, що Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно заборонного знаку 3.34 «зупинку заборонено» Правил, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

До суду першої інстанції відповідачем було надано на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови карту із розташуванням транспортного засобу та дорожнього знаку 3.34, фотографії отримані з різних ракурсів (а.с. 43-47).

Факт належності позивачу транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Е200, н.з. НОМЕР_1 сторонами не заперечується.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідно до вимог ст. 14-2 КУпАП в даному випадку відповідальною особою є позивач ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб Mercedes-Benz, модель Е200, н.з. НОМЕР_1 .

Факт скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП щодо зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «зупинка заборонена» доведена стороною відповідача належними та допустимими доказами та не заперечується стороною позивача у відповіді на відзив.

З урахуванням наведеного, безпідставними є доводи апелянта про те, що інспектором з паркування не виконано вимог ст. 279-1 КУпАП. При цьому, сам позивач не надав суду доказів невиконання таких.

Також безпідставними є покликання апелянта на те, що її позбавлено можливості застосування статті 279-3 КУпАП, оскільки згідно вимог такої особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення могла протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення звернутися особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, нормами зазначеної статті також передбачено, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення може протягом 20 календарних днів з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили звернутися особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за те, що належний їй транспортний засіб знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.34, однак таких дій вчинено не було.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова постанова серії ЛВ №4860 від 28 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення є законною і підстав для її скасування немає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2019 року у справі № 461/3949/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар
Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.