Справа № 140/1689/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9413/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Іщук Л. П., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року в справі № 140/1689/19 (головуючий суддя - Андрусенко О.О., м.Луцьк, повний текст судового рішення складено 19 липня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення від 16.04.2019 року №UA205110/2019/000403/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що митним органом було безпідставно винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості, оскільки позивач в порядку і строки, передбачені Митним кодексом України (далі - МК України), надала всі необхідні та наявні в неї документи для підтвердження митної вартості товару. При цьому жодних доказів недостовірності заявленої митної вартості митний орган у своєму рішенні про коригування митної вартості товару не навів. Крім того, оскаржуване рішення не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке корегування. Вказує, що відповідач не виконав обов`язок щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також зазначає, що доказів навмисного заниження позивачем вартості товару відповідачем не надано та не доведено, що митна вартість товару, заявлена позивачем, була нижче вартості товару та вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених іншими митницями.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС від 16 квітня 2019 року № UA205110/2019/000403/2 про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам митного органу, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_1 для виконання договору доручення, укладеного попередньо в усній формі, довіреністю від 06.04.2019 року уповноважила ОСОБА_2 придбати (купити) на території України або за кордоном за ціну та на умовах на свій власний розсуд будь-які транспортні засоби: автомобілі, мотоцикли, причепи, моторолери та інші транспортні засоби, для особистого користування, бути її представником в будь-яких банківських та/або фінансових установах, з питань внесення від її імені на рахунок будь-якої суми коштів в якості оплати за придбані транспортні засоби, транспортувати/перегнати їх до місця її проживання, розмитнити у митниці і зареєструвати/поставити на облік у відповідних органах Державної реєстрації, а також доставити раніше куплені нею транспортні засоби до місця її проживання (а.с.16).

11.04.2019 року декларантом позивача було подано Волинській митниці ДФС митну декларацію №UA205090/2019/049192 та комплект документів для митного оформлення ввезеного на територію України легкового автомобіля марки - SKODA, модель - FABIA, бувшого у використанні, календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015, дата першої реєстрації - 24.04.2015 року, тип двигуна - дизельний, об`єм - 1422 см. куб., потужність двигуна - 66 кВт, кузов номер - TMBEJ6NJ0FZ061666, власна маса - 1111 кг, повна маса - 1641 кг, тип кузова - універсал, призначення - пасажирський, категорія ТЗ - М1, колір - білий, кількість місць - 5, колісна формула - 4 х 2. У графі 42 даної декларації зазначено ціну товару, яка визначена фактурою VAT №ЕХР/1/04/2019 від 08.04.2019 року (а.с.17-18) у розмірі 20500,00 польський злотих, разом з тим, митну вартість зазначеного товару визначено за основним методом у розмірі 145328,81 грн., що згідно курсу становить 20620,00 злотих (а.с.33).

За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN - кодами: НОМЕР_1 , валюта - ЕUR, вартість - 7500,00 євро" (а.с.74).

Митним органом декларанту було надіслано електронне повідомлення, зі змісту якого вбачається, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість на рівні 20620,00 польських злотих. Також встановлено, що в технічному паспорті №DR/BAL 1639020 від 29.04.2015 зазначений власник транспортного засобу - MLEASING S P Z. O. O. ODZIAL POZNAN, в рахунку-фактурі №ЕХР/1/04/2019 від 08.04.2019 року вказаний - MARIUSZ PARZONKA. Згідно даної фактури вартість становить 20500,00 польських злотих. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР та згідно наказу ДФС України №780 від 28.11.2018 року "Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у використанні" та статті 53 та статті 54 МК України декларанту запропоновано в 10-денний термін надати: банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, зазначеними в технічному паспорті; рахунки про здійснення платежів третім особам, чи інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару, так як в технічному паспорті вказаний інший власник; документально підтверджені транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення та страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування. Крім того, роз`яснив декларанту можливість подати за власним бажанням додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. Також зазначив про необхідність надання перекладу документів, поданих до митного оформлення.

Листом від 15.04.2019 року декларант позивача повідомив митний орган про те, що платіжний документ щодо оплати коштів за автомобіль SKODA FABIA (прихідний ордер) наданий з документами до митного оформлення; договір з третіми особами відсутній, так як продаж автомобіля в країнах ЄС не є вимогою обов`язкового продажу від особи, зазначеної в технічному паспорті. Якби це було інакше, то митні органи Республіки Польщі не здійснили б митне оформлення експортної декларації №19PL442020E0213946; довідка про транспортні витрати також надана з документами до митного оформлення; страхування автомобіля не проводилось, тому і документи про страхування та його вартість відсутні; переклад фактури та свідоцтва про реєстрацію подано. Інших додаткових документів надаватися не буде (а.с.40).

16.04.2019 року митниця прийняла рішення №UA205110/2019/000403/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.35).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, митну вартість визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС, відповідно до наказу ДФС від 28.11.2018 року №780 "Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у вжитку", та спрацюванням системи ризиків АСАУР: "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN - кодами: НОМЕР_1 , валюта - ЕUR, вартість - 7500,00 євро". Рівень митної вартості становить 7500,00 євро.

Крім того, в даному рішенні зазначено, що митницею відповідно до положень статті 55 та статті 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Також, роз`яснено право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х та статті 55 МК України.

Зазначене рішення слугувало підставою для видання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205110/2019/00403. У цій же картці відмови митний орган роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості від 16.04.2019 року №UA205110/2019/000403/2 (а.с.34).

Як вбачається з митної декларації від 16.04.2019 №UA205090/2019/050935 товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання (а.с.36).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням №UA205110/2019/000403/2 від 16.04.2019 про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 7500,00 євро. Крім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. У свою чергу, декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товарів, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, вищезазначеними законодавчими нормами передбачено, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, шляхом витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як встановлено, відповідно до електронного повідомлення від митниці декларанту контролюючий орган поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю розбіжностей стосовно власника транспортного засобу, оскільки в технічному паспорті DR/BAL 1639020 від 29.04.2015 року зазначений власник транспортного засобу MLEASING S P Z. O. O. ODZIAL POZNAN, в рахунку фактурі №EXP/1/04/2019 від 08.04.2019 року, вказаний - MARIUSZ PARZONKA.

З приводу зазначеного колегія суддів вказує, що визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість, а посилання відповідача на дані розбіжності є безпідставними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами, а саме: фактурою №EXP/1/04/2019 від 08.04.2019 року (а.с.17-18), підтвердженням про оплату від 08.04.2019 №1/04 (а.с.19-20), експортною декларацією №19PL442020E0213946 (а.с.21-23) підтверджено, що позивач придбала вищевказаний автомобіль саме у MARIUSZ PARZONKA, та сплатила за нього кошти в готівковій формі у розмірі 20500,00 злотих. Вказані документи не містять будь-яких розбіжностей в числових значеннях вартості автомобіля. Відносно технічного паспорту DR/BAL 1639020 від 29.04.2015 року, слід вказати що в ньому зазначена особа на яку першочергово було зареєстровано транспортний засіб.

Щодо розбіжності заявленої декларантом митної вартості у розмірі 20620,00 злотих та фактурної вартості транспортного засобу, яка становить 20500,00 злотих, слід зазначити наступне.

Відповідно до митної декларації №UA205090/2019/049192, а саме графи 42 декларації, декларантом визначено ціну товару у розмірі 20500,00 злотих, яка відповідає фактурі №EXP/1/04/2019 від 08.04.2019 року, разом з тим, у графі 12, зазначено митну вартість у розмірі 145328,81 грн. (згідно курсу становить 20620,00 злотих).

Згідно довідки про транспортні витрати від 10.04.2019 року, яка надавалася декларантом позивача разом з митною декларацією №UA205090/2019/049192, ОСОБА_2 на доставку автомобіля до кордону України витратив 120,00 злотих. Разом з тим, будь-яких інших документів (квитанцій, чеків), які підтверджують розмір понесених транспортних витрат, митному органу подано не було.

Отже, така обставина обумовлювала необхідність упевнитися в достовірності заявленої митної вартості, визначеної декларантом, а тому, вимога Волинської митниці ДФС щодо надання документально підтверджених транспортних (перевізних) документів, що містять відомості про вартість перевезення є обґрунтованою.

Поряд з цим, дії відповідача відносно витребування інших перелічених у електронному повідомленні документів є протиправними, оскільки відповідач у даному повідомленні зазначив про необхідність подання банківських платіжних документів. Необхідно зазначити, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Так, згідно фактури VAT №EXP/1/04/2019 від 08.04.2019 року, яка надавалася декларантом митному органу разом з декларацією №UA205090/2019/049192, позивачем було повністю оплачено вартість задекларованого транспортного засобу в готівковій формі.

Також, не можна погодитись з вимогою митного органу надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, зазначеними у технічному паспорті, а також рахунки про здійснення платежів третім особам, чи інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару, так як в технічному паспорті вказаний інший власник, оскільки, як було встановлено, митний орган необґрунтовано поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю розбіжностей стосовно власника транспортного засобу. Крім того, листом від 15.04.2019 декларант повідомив митний орган про відсутність будь-яких договорів з третіми особами.

Безпідставною є вимога митного органу надати страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування, оскільки листом від 15.04.2019 декларант позивача повідомив митний орган, що страхування даного транспортного засобу не здійснювалося, відтак жодних документів, які підтверджують вартість страхування декларант позивача надати не міг. Доказів існування протилежного відповідач не надав.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 №UA205110/2019/000403/2 вказано, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Тобто, відповідач при прийнятті рішення застосував пункт 2 частини шостої статті 54 МК України. При цьому митну вартість він визначив за другорядним методом - резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналізуючи зазначене апеляційний суд констатує, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Однак, в оскаржуваному рішенні взагалі відсутні номер та дата митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Крім цього, приймаючи оскаржуване рішення митним органом використано виключно інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN - кодами: НОМЕР_1 , валюта - ЕUR, вартість - 7500,00 євро". Однак, документів, які б підтверджували цю вартість, у матеріалах справи відсутні.

Слід зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів контролюючий орган не навів характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом та достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок пошкоджень автомобіля, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару.

Так, матеріалами справи достеменно підтверджується наявність пошкоджень транспортного засобу, а саме додатковим аркушем до Акту про проведення митного огляду товарів №UA205010/2019/217378, яким встановлено наступні пошкодження та ознаки експлуатації транспортного засобу, зокрема, забруднено салон, потертість оббивки салону та сидінь, сколи на лобовому склі, підтікання мастила на двигуні, сколи та подряпини ЛФП по кузову, вм`ятини на задньому правому крилі (а.с.27).

Висновком автотоварознавчого дослідження №04/04/2019 року, складеного 10.04.2019 встановлено, що автомобіль марки SKODA FABIA 5J, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в даному технічному стані вартує 4800,00 євро (а.с.28-30), що значно відрізняється від ціни визначеної митним органом в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості (7500,00 євро).

Також, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 року №UA205110/2019/000403/2 зазначено про неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

Частиною четвертою статті 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Однак, слід вказати, що в матеріалах справи відсутні докази проведення контролюючим органом необхідної консультації у належний спосіб, матеріали справи не містять, а саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Враховуючи встановленні обставини справи та норми чинного законодавства колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними, відтак прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 року №UA205110/2019/000403/2 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на достовірних, вичерпних доказах і нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати, а позов задовольнити.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року в справі №140/1689/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Л. П. Іщук
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 07 листопада 2019 року