Справа № 817/586/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 листопада 2019 року Р і в н е №817/586/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Сокол Д.С. ,

відповідача: представник Максимчук В.П.,

третьої особи позивача: представник не прибув

розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про накладення штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за невиконання судового рішення та постановлення окремої ухвали в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_4 ) звернулася до суду з клопотанням, в якому просила суд накласти штраф на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області ОСОБА_6 за невиконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року в адміністративній справі № 817/586/17. В обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначає, що вказаним вище судовим рішенням Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі - відповідач) було зобов`язано вчинити дії щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність ОСОБА_2 площею 0,1 га для ведення особистого селянського господарства на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку та у спосіб передбачений частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Так, на адресу позивача надійшов лист відповідача від 12 серпня 2019 року за підписом начальника управління ОСОБА_6, за змістом якого йому було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області площею 0,1 га. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, на яку посилається відповідач у вказаному листі, є те, що запроектована земельна ділянка відноситься до земель приватної власності. Однак, як вказує, ОСОБА_2 рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2018 року, що набрало законної сили від 31 липня 2018 року, скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,2774 га з кадастровим номером :05:017:1430, що розташована на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Таким чином, на думку позивача, відповідач свідомо ухиляється від належного виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду в справі № 817586/17. Тому, зважаючи на вищевикладене та керуючись статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивач просить накласти на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області ОСОБА_6, відповідального за виконання судового рішення, штраф за невиконання постанови суду в даній справі. Крім того, позивач зауважує, що відповідно до статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Тому, з метою належного виконання постанови суду в справі № 817586/17, позивач просить суд також постановити окрему ухвалу до відповідача, який свідомо ухиляється від належного виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 1 листопада 2019 року.

31 жовтня 2019 року відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що під час повторного розгляду клопотання ОСОБА_2 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було встановлено, що станом на 29 вересня 2017 року до Державного земельного кадастру в порядку взаємодії органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та суб`єктів державної реєстрації прав надійшла інформація, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :05:017:1430 відноситься до земель приватної власності. На підтвердження належності земельної ділянки з кадастровим номером :05:017:1430 до земель приватної власності відповідач долучив до пояснень Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28 жовтня 2019 року. Таким чином, відповідач стверджує, що зважаючи на вимоги статей 118 та 122 Земельного кодексу України, у нього були відсутні повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, яка була предметом клопотання позивача. Крім того, відповідач зауважив, що змісту статті 382 КАС України слідує, що накладення штрафу за невиконання судового рішення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання такого судового рішення, є правом, а не обов`язком суду. Тому, враховуючи, що постанова суду в справі № 817/586/17 була фактично виконана відповідачем в межах компетенції та наявної у нього інформації, останній просить відмовити в задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, тотожні викладеним в клопотанні про накладення штрафу та постановлення окремої ухвали. Окрім того, представник позивача вказав, що якщо в розпорядженні відповідача дійсно була відсутня інформація про вибуття спірної земельної ділянки з приватної у державну власність, то в такому випадку доцільно встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання постанови суду в справі № 817/586/17, а не накладати штраф за невиконання судового рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні послався на обставини, викладенні в письмових поясненнях, та просив відмовити в задоволенні клопотання про накладення штрафу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі частини четвертої статті 382 КАС України, вирішив провести розгляд клопотання позивача про накладення штрафу та постановлення окремої ухвали за відсутності третьої особи.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про накладення штрафу та постановлення окремої ухвали, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року в справі № 817/586/17, залишеною без змін повністю задоволено позовну заяву ОСОБА_2 , а саме: визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га ОСОБА_2 безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з земель державної власності на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, викладені в листах від 31 березня 2017 року № К-1157/0-2786/0/6-17 та від 14 квітня 2017 року № К-1488/0-3195/0/6-17; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинити дії щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність ОСОБА_2 площею 0,1 га для ведення особистого селянського господарства на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку та у спосіб передбачений пунктом 9 статті 118 ЗК України; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області подати суду звіт про виконання рішення суду в строк - один місяць з дня набрання чинності постановою Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадасту у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року в справі № 817/856/17 без змін.

21 липня 2017 року відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року по справі № 817/586/17.

Крім того, 10 серпня 2017 року відповідач подав до суду звіт про виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року в справі № 817/856/17, до якого долучив копію листа від 28 липня 2017 року № К-2446/0-6213/0/6-17 про відмову в задоволенні клопотання позивача з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 0,1 га для ведення особистого селянського господарства на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

За наслідками касаційного перегляду, постановою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року касаційну скаргу Головного управління Держгеокадасту у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року по справі № 817/586/17, - без змін.

В подальшому, ОСОБА_2 звернулася до відповідача із зверненням щодо надання інформації стосовно розгляду її клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки.

Листом від 12 серпня 2019 року за № К-164/0-269/0/6-19 відповідач повідомив позивачу, що згідно актуальних даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка із кадастровим номером :05:017:1430 площею 0,2774 га для ведення особистого селянського господарства на території Білокриницької сільської ради Рівненського району перебуває у приватній власності. Враховуючи, що в силу вимог статей 118 та 122 ЗК України Головне управління Дергеокадастру розпоряджається виключно землями державної власності сільськогосподарського призначення, тому у відповідача відсутні повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, яка є предметом звернення позивача.

Позивач, вважаючи, що таким чином відповідач ухиляється від належного виконання постанови суду в адміністративній справі № 817/586/17, звернувся до суду з клопотанням про накладення штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за невиконання судового рішення та постановлення окремої ухвали.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім того, згідно з статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII та статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в статті 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтею 382 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз конструкції даної норми дозволяє прийти до висновку про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту або накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення.

При чому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу, так само як і встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком.

Вирішуючи питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, суд повинен перевірити чи було зумовлене невиконання судового рішення бажанням керівника ухилитися від його виконання (належного виконання) або настанням обставин, які не залежали від керівника суб`єкта владних повноважень та унеможливили виконання (належне виконання) такого судового рішення.

Частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Також, частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Аналіз вищевказаних норм Земельного кодексу України свідчить на користь того, що Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області під час розгляду клопотань про затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у власність вправі розпоряджатися виключно землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Судом встановлено, що 25 вересня 2017 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:017:1430, яка є предметом звернення ОСОБА_2 , було зареєстроване за ОСОБА_5 .

Разом з тим, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2018 року в справі № 570/4524/17, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,2774 га з кадастровим номером :05:017:1430, розташовануї на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

На підставі вказаного судового рішення, 10 серпня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про скасування державної реєстрації речових прав ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:017:1430 з 21 липня 2018 року.

В подальшому державна реєстрація речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :05:017:1430 не здійснювалася, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 жовтня 2019 року за № 186218699, сформованою на запит суду.

Таким чином, з 21 липня 2018 року земельна ділянка з кадастровим номером :05:017:1430 перебуває у державній власності.

Як зазначив відповідач в письмових поясненнях, під час повторного розгляду клопотання ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки ним встановлено, що до Державного земельного кадастру в порядку взаємодії органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та суб`єктів державної реєстрації прав надійшла інформація, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :05: 017 :1430 відноситься до земель приватної власності.

Вказане підтверджується долученою відповідачем до матеріалів справи Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28 жовтня 2019 року, згідно з якою право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:017:1430 зареєстроване за ОСОБА_5 .

Таким чином, на момент підготовки відповідачем листа від 12 серпня 2019 року за № К-164/0-269/0/6-19, в розпорядженні останнього була відсутня інформація про те, що 10 серпня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про скасування державної реєстрації речових прав ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:017:1430 з 21 липня 2018 року, що мало своїм наслідком негативне вирішення клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо виділення та надання вказаної земельної ділянки у власність.

За наведених обставин, суд вважає, що невиконання відповідачем постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року в справі 817/586/17 було зумовлене незалежними від нього обставинами, що в свою чергу виключає можливість накладення на ОСОБА_6 як керівника Головного управління Дергеокадастру у Рівненській області штрафу за невиконання судового рішення.

При цьому, суд повторює, що в судовому засіданні представник позивача також висловив позицію щодо відсутності підстав накладення на ОСОБА_6 штрафу за невиконання судового рішення в разі відсутності в розпорядженні останнього документально підтвердженої інформації про перебування земельної ділянки з кадастровим номером :05:017:1430 у державній власності.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача в частині накладення штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за невиконання судового рішення.

Щодо клопотання позивача в частині постановлення окремої ухвали, то суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Також, частинами першою, шостою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу наведених норм КАС України слідує, що суд має право постановити окрему ухвалу стосовно вжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, виключно під час судового розгляду справи, тобто до прийняття судом рішення за наслідками розгляду справи по суті, або у разі наявності підстав для задоволення заяви позивача, поданої у порядку статті 383 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що судовий розгляд вказаної справи по суті закінчився 22 травня 2017 року.

При цьому, в даному випадку позивач звернувся до суду з заявою в порядку статті 382 КАС України, а не 383 КАС України.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 і в частині постановлення окремої ухвали.

В той же час, суд звертає увагу на те, що хоч постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року в справі № 817/586/17 не була виконана відповідачем з незалежних від нього причин, однак встановлені в ході судового розгляду обставини не спростовують передбаченого чинним законодавством обов`язку останнього виконати відповідне судове рішення.

А тому, з метою повного та ефективного відновлення порушених прав позивача, на захист яких і була прийнята постанова суду в адміністративній справі № 817/586/17, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення в даній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про накладення штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за невиконання судового рішення в адміністративній справі № 817/586/17 та постановлення окремої ухвали, - відмовити повністю.

Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року по справі № 817/586/17 тривалістю десять робочих днів з дня набрання вказаною ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 04 листопада 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.