Справа № 272/913/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 272/913/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брагін В.І.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

06 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника відповідача: Вихристюк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2019 року (м. Андрушівка) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Вінницької митниці ДФС про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2019 року позов задоволено, а саме: скасовано постанову про порушення митних правил №1031/40100/18 та 2122/40100/18 від 22 січня 2019 року винесену в.о. заступником начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Педосенко Ігорем Миколайовичем у справі про порушення митних правил за ч.1 та ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, якою ОСОБА_1 визнаний винним за ч.1 та ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8 500,00 грн.; провадження в справі №1031/40100/18 та 2122/40100/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідачем зазначено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тим обставинам, що оскаржувана постанова відносно ОСОБА_1 винесена 22.01.2019 року, а транспортний засіб поміщений у інший митний режим 21.02.2019 року.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь позивача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до даних форм обліку ЄАІС ДФС України та АСМО "Інспектор" транспортний засіб марки "RENAULT LAGUNA", реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN - НОМЕР_2 , тимчасово ввезений на митну територію України 15.07.2018 року о 16 год. 00 хв., з метою особистого користування, у митному режим "транзит", по смузі руху "зелений коридор",громадянином України ОСОБА_1 в зоні діяльності міжнародного пункту пропуску "Виступовичі - Нова Рудня" митного посту "Північний" Житомирської митниці ДФС. Згідно даних ПІК "Автотранспортні засоби" ЄАІС ДФС України, інформації щодо вивезення ОСОБА_1 транспортного засобу марки "RENAULT LAGUNA", реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN - НОМЕР_2 , з 15.07.2018 року по 28.12.2018 року відсутня. Згідно митної декларації від 21.02.2019 року №ІІА101070/2019/013289, транспортний засіб марки "RENAULT LAGUNA", реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN - НОМЕР_2 , оформлено у митному режимі імпорту та сплачений добровільний внесок, в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500 гривень.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи про порушення митних правил №1031/40100/18 від 26.07.2018 року та №2122/40100/18 від 28.12.2018 року.

Мотивом ОСОБА_1 для звернення до суду за захистом своїх прав стало те, що 21.02.2019 року він здійснив митне оформлення транспортного засобу марки за правилами визначеними у п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і розраховував на звільнення від сплати штрафу.

У відповідь на заяву державної виконавчої служби до Державної фіскальної служби України ( вх. ДФС від 24.07.2019 року ), було повідомлено, що сплата добровільного внеску під час здійснення митного оформлення транспортного засобу у вільний обіг не звільняє від обов`язку сплати штрафу у справі про порушення митних правил.

Оскільки позивач не погоджується із висновками ДФС, він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та вказав, що до позивача мають бути застосовані положення абз. 2 пункту 93 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, що були внесені до Митного кодексу на підставі Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", і він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту. При цьому, позивачем були виконані всі необхідні дії пов`язані із розмитнення транспортного засобу ввезеного ним на митну територію України в порядку та у строки, визначені пунктами 92 та 93 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, а саме протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.470 МК встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 95 МК для автомобільного транспорту встановлені строки транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" від 08.11.2018 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон), що набув чинності 25.11.2018, були внесені зміни до МК, а саме до розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" МК, який було доповнено пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту: "Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством".

Пунктом 9-3 "Прикінцеві та перехідні положення" МК встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, оскільки Законом було передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 470 МК за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, вказаний Закон у розумінні статті 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

Так, згідно частини першої статті 58 Конституції, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 визначено, що "за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього."

Згідно пункту 11 "Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України" затвердженою постановою КМУ від 12.12.2018 №1077 (далі - Тимчасовий порядок), сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 9-3 "Прикінцевих та перехідних положень" МК під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 9-3 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пункту 16 зазначеного Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Відтак, на час винесення оскаржуваної постанови, чинним законодавством передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене статті 470 МК, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у встановлений на той час 180 днів завершать у встановленому порядку митне оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільно сплатять до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснював митне оформлення транспортного засобу 21.02.2019 року, сплатив добровільний внесок у період чинності п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивачем виконано всі умови передбачені у абзаці першому п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

З огляду на викладене та враховуючи положення пункту 9-3 "Прикінцевих та перехідних положення" МК, пункту 16 Тимчасового порядку суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 МК строку доставки автомобіля, а разом з тим за прострочення вивезення за межі митної території вказаного автомобіля, оскільки поніс відповідальність у виді добровільної сплати до бюджету коштів за фактичне вчинення тих самих дій, які кваліфіковані відповідачем за частиною третьою статті 470 МК.

У відповідності до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 листопада 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.