Справа № 440/1462/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа №440/1462/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 5-ого управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до 5-ого управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України (надалі також відповідач), у якому просив:

визнати протиправним наказ від 23.11.17 №121-ОС "По особовому складу" в частині зменшення розміру премії з 709% до 662% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок належної до отримання ОСОБА_1 премії, передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, виходячи з вимог пункту 10 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26.07.17 №435/ДСК "Про окремі питання грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України" щодо збереження з 1.11.17 по 31.12.17 раніше встановленого позивачу згідно з наказом 5-ого управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 12.06.17 №930-ос розміру премії - 709% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та виходячи з вимог абзацу другого пункту 9 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 19.01.18 №65/ДСК "Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України у 2018 році" щодо призначення позивачу з 1.01.18 по 28.02.18 премії у встановленому колонкою 2 додатку 3 до наказу розмірі 859% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, та здійснити виплату недоплаченого розміру премії за період з 1.11.17 по 28.02.18.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на незгоду з рішенням відповідача про зменшення розміру премії, що набуло форму спірного наказу, наслідком чого є зменшення розміру грошового забезпечення позивача.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 138-156/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що премія, як складова частина грошового забезпечення військовослужбовця, не носить постійного характеру. Право на преміювання працівників Служби безпеки України належить виключно начальникам підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів і здійснюється в межах граничних розмірів премій, встановлених наказами Центрального управління СБУ.

Учасниками справи надано до суду відповідь на відзив та заперечення на відповідь, у яких підтримано раніше повідомлені доводи /а.с. 159-164, 171-176/.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 9.08.19 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.19 задоволено заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання 19.09.19 не проводилось з огляду на перебування головуючого судді у щорічній відпустці.

У підготовчому засіданні 9.10.19 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 23.10.19 учасники справи не з`явились, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, з огляду на відсутність потреби заслухати у судовому засіданні пояснення свідків та/або експертів, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 6.11.19 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 проходив військову службу в 5 Управлінні (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України та на підставі поданого рапорту від 13.11.17, згідно з наказом голови Служби безпеки України від 22.12.17 №1578-ОС, звільнений з військової служби у запас Служби безпеки України за станом здоров`я. Відповідно до наказу 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 28.02.18 №27-ОС був виключений зі списків особового складу, з урахуванням часу на здавання посади, з 28.02.18.

У період проходження військової служби ОСОБА_1 мав посадовий оклад (за посадою начальника відділу) у розмірі 1800,00 грн, оклад за військовим званням (полковник) в розмірі 135,00 грн та надбавку за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, яка становила 774,00 грн ((1800,00 грн + 135,00 грн) * 40%).

Наказом голови Служби безпеки України від 12.08.17 №930-ОС ОСОБА_1 встановлена премія (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбачена пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 23.01.08 №35/ДСК (далі - Інструкція про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України) з 1.07.17 у розмірі 709%, що становило ((1800,00 грн + 135,00 грн + 774,00 грн) * 709%) 19206,81 грн.

З огляду на подання 13.11.17 ОСОБА_1 рапорту про звільнення з військової служби наказом від 23.11.17 №121-ОС розмір раніше призначеної позивачу премії, передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, був зменшений з 709%, що становило 19206,81 грн, та з 1.11.17 встановлений у розмірі показника колонки 2 додатку 3 до наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26.07.17 №435/ДСК до 662%, що становило 17933,58 грн.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з військової служби за станом здоров`я та наявності у нього 31-го року календарної вислуги на військовій службі і отримуваного ним грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби у розмірі 26636,58 грн позивачу виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що становило 412866,99 грн (26636,58*50%*31).

Вважаючи, що зменшення розміру премії вплинуло в сторону зменшення на розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з військової служби та на розмір одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.92 №229-XII (далі Закон №229-XII) Служба безпеки України, це державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Статтею 19 Закону №229-XII визначено, що кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби <…>.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною другою статті 24 Закону №2232-XII визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За змістом частини другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

А відповідно до частини четвертої цієї статті, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7.11.07 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В силу підпункту 2 пункту 5 Постанови №1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 2.3.24.1 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, що затверджена наказом СБУ від 23.01.08 №35/ДСК та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.01.08 за № 71/14762 (далі Інструкція №35/ДСК), начальники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду преміювання преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби.

Відповідно до підпунктів 2.3.24.2, 2.3.24.4, 2.3.24.5, 2.3.24.9, 2.3.24.10 Інструкції №35/ДСК до преміального фонду спрямовуються кошти в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. До преміального фонду можуть також спрямовуватись кошти у відсотках до окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер.

Виходячи із затвердженого преміального фонду керівники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України визначають конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби. Рішення про преміювання та конкретні розміри премій начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України приймає та визначає Голова СБ України.

Виплата премії військовослужбовцям, зменшення її розміру або позбавлення у повному обсязі здійснюється за наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її позбавлення зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Розмір премії знижується або вона взагалі скасовується за неналежне виконання службових обов`язків; порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку; порушення військової дисципліни.

У разі недостатнього фінансування СБ України або прийняття законодавчого акта, спрямованого на проведення відповідних заходів щодо економії бюджетних коштів, преміювання військовослужбовців СБ України та підставі відповідного відомчого нормативно-правового акта може тимчасово здійснюватися в обмежених розмірах, але не менш як 10 відсотків посадових окладів.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 26.07.17 №435/ДСК "Про окремі питання грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України" (далі Наказ №435/ДСК) визначено здійснити упорядкування грошового забезпечення військовослужбовців СБ України за рівнозначними посадами шляхом встановлення граничного розміру премії (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції №35/ДСК в залежності від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України.

У додатку 3 до Наказу №435/ДСК, відповідно до посадового окладу позивача (1800грн.), визначено граничний розмір додаткових видів грошового забезпечення, згідно з пунктом 2.3.24. Інструкції №35/ДСК 662%, а за значні результати в оперативно-службовій діяльності цей показник сягає 1555%.

Пунктом 7 Наказу №435/ДСК передбачено, що конкретний розмір премії встановлюється <…> наказами начальників (керівників) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з ФЕУ або відповідними фінансовими підрозділами <…>.

Абзацом 2 пункту 9 наказу №435/ДСК визначено, що начальники (керівники) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України, зобов`язані забезпечити перегляд розмірів преміювання військовослужбовців, граничні розміри премій яких визначені <…> колонкою 3 додатків 2-16 до цього наказу та стосовно яких прийнято рішення про звільнення або які виявили бажання звільнитися з військової служби, що підтверджується відповідними документами, в межах граничних розмірів премій, передбачених для відповідних категорій військовослужбовців (залежно від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України) встановлених <…> колонкою 2 додатків 1-16 до наказу.

Відповідно до пункту 10 Наказу №435/ДСК, якщо розмір премії, що встановлюється на підставі цього наказу, є меншим, ніж встановлений раніше, зберігається раніше встановлений розмір премії.

Наказ №435/ДСК втратив чинність з 1.01.18 на підставі наказу Центрального управління Служби безпеки України від 19.01.18 №65/ДСК "Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України у 2018 році" (далі Наказ №65/ДСК).

Абзацом першим пункту 1 наказу №65/ДСК визначено здійснити упорядкування грошового забезпечення військовослужбовців СБ України за рівнозначними посадами шляхом встановлення граничного розміру премії (у розрахунок якої береться посадовий оклад з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), передбаченої пунктом 2.3.24 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ від 23.01.2008 №35/ДСК та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2008 за №71/14762, в залежності від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України".

У додатку 3 до наказу №65/ДСК, відповідно до посадового окладу позивача (1800,00 грн), визначено граничний розмір додаткових видів грошового забезпечення, згідно з пунктом 2.3.24. Інструкції №35/ДСК 859%, за значні результати в оперативно-службовій діяльності цей показник становить 1743%.

Відповідно до пункту 7 Наказу №65/ДСК конкретний розмір премії встановлюється <…> наказами начальників (керівників) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з ФЕУ або відповідними фінансовими підрозділами <…>.

Згідно з пунктом 10 Наказу №65/ДСК, якщо розмір премії, що встановлюється на підставі цього наказу, є меншим, ніж встановлений раніше, зберігається раніше встановлений розмір премії.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Як встановлено судом, відповідно до пункту 2.3.24 Інструкції №35/ДСК та Наказу №435/ДСК наказом 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України від 23.11.17 №121-ОС ОСОБА_1 з 1.11.17 встановлено премію у розмірі 662% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Підставою видання цього наказу став рапорт тимчасово виконуючого обов`язки помічника начальника управління (по роботі з особовим складом) начальника сектору кадрового забезпечення 5 управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України майора ОСОБА_2 від 16.11.17.

Виходячи з наведених вище норм чинного законодавства, начальники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду преміювання преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби. Визначення розміру премії здійснюється наказами керівників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України на підставі рапортів начальників структурних підрозділів виходячи із затвердженого преміального фонду. У той же час начальники (керівники) підрозділів Центрального управління, Штабу АТЦ, регіональних органів, закладів та установ СБ України, зобов`язані забезпечити перегляд розмірів преміювання військовослужбовців, граничні розміри премій яких визначені колонкою 3 додатків 2-16 до цього наказу та стосовно яких прийнято рішення про звільнення або які виявили бажання звільнитися з військової служби, що підтверджується відповідними документами, в межах граничних розмірів премій, передбачених для відповідних категорій військовослужбовців (залежно від розміру посадового окладу та напряму діяльності відповідного підрозділу системи СБ України) встановлених колонкою 2 додатків 1-16 до наказу.

З огляду на приписи пунктів 7 та 9 наказу №435/ДСК та підпунктів 2.3.24.1 та 2.3.24.4 Інструкції №35/ДСК відповідачем дотримано вимоги законодавства щодо преміювання позивача, що спростовує твердження скаржника про порушення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту права позивача на отримання премії.

Посилання ОСОБА_1 на необґрунтоване зниження йому премії з 1.11.17 є безпідставним, оскільки наказом від 23.11.17 №121-ОС ОСОБА_1 не зменшено, а встановлено конкретний розмір премії.

При цьому підстава для перегляду розміру премії позивача прямо передбачена пунктом 9 наказу №435/ДСК, яка встановлює обов`язок керівника забезпечити перегляд встановленої співробітнику премії через виявлення останнім бажання звільнитись зі служби, тоді як пункт 10 цього наказу №435/ДСК, на якій посилається позивач, стосується загальних критеріїв преміювання всіх співробітників органів Служби безпеки України.

Окрім того, оскільки виявлення військовослужбовцем бажання звільнитись з органів Служби безпеки України є окремою самостійною підставою для перегляду керівництвом встановленого йому раніше розміру премії, суд визнає необґрунтованими твердження позивача про обов`язок відповідача з 1.01.18 встановити йому премію у граничному розмірі 859%.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість спірного наказу.

Посилання позивача на практику Європейського Суду з прав людини мають безвідносний характер та не стосуються обставин цієї справи.

Суд зауважує, що спірні відносини фактично вже були предметом судового спору у справі №816/1577/18, за результатами розгляду якої судами ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому Верховний Суд у постанові від 7.03.19 у згаданій справі вказав, що права позивача у спірних відносинах порушені наказом від 23.11.17 №121-ОС, однак позивач згаданий наказ до суду не оскаржив.

На цій підставі, позивач скористався правом на звернення до суду з належними позовними вимогами і його право не може бути обмежене.

Однак, за результатами розгляду справи по суті суд не встановив обставин, що свідчили б про протиправність оспорюваного наказу та наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, підстави для встановлення судового контролю відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 205, 241-246, 262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до 5-ого управління (Міжвідомчий центр спеціальної підготовки) Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Кукоба