Справа № 420/2829/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2829/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засілання - Мельника Ю.В.,

представників позивача - Василіна В.В., Уздемірової В.Є.,

представників відповідача - Караханяна А.М., Яківець М.В., Ревуцького В. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 24.01.2019 року -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» (надалі по тексту - позивач або ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ») до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 24.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 45 153 119,70 грн., штрафних санкцій у сумі 11 288 279,90 грн., всього в сумі 56 441 399,60 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 24.01.2019 року, яким визначено суму штрафу за платежем «Податок на додану вартість» у розмірі 49 337,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 24.01.2019 року, яким встановлено зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 98 675,00 грн.;

- стягнути з відповідача судовий збір.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ», не погоджуючись з висновками акту перевірки та оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС в Одеській області, зазначає що відповідач під час проведення перевірки вийшов за межі та предмет перевірки за строками та колом перевіряємих осіб, при цьому операції які були досліджені з порушенням предмету та меж перевірки було покладено в основу акту перевірки від 27.12.2018 року №00102/15-32-14-09/34674406.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року

Позивач зазначає, що всі активи які потрапляють у пайовий фонд, є активами інституту спільного інвестування (ІСІ), тому на них поширюються відповідні пільги передбачені пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, згідно з якими звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників ІСІ, доходи від здійснення операцій з активами ІСІ, доходи, нараховані за активами ІСІ, та інші доходи від діяльності ІСІ (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо).

На думку позивача, Головним управлінням ДФС в Одеській області, в акті перевірки встановлено порушення пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, але контролюючим органом не враховано що кошти, які обліковуються на поточних рахунках ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» відповідно до п.2 ст.70 Закону №5080-VI, є коштами ІСІ ПВІФНВЗТ «АТЛАС», а не коштами ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ», а отже не можуть вважатись коштами, доходом чи прибутком ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ».

Таким чином, ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» вважає, що правомірно застосовувало норму законодавства України щодо звільнення від оподаткування податком на прибуток доходів від здійснення операцій з активами ІСІ, доходів, нарахованих за активами ІСІ, та інших доходів від діяльності ІСІ (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті, тощо), згідно з пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року.

Також позивач зазначає, що 23.02.2018 року ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» було подано звіт про суми податкових пільг за 2017 рік, в якому сума податкових пільг визначена з опискою, такий звіт не є податковою декларацією в розумінні ст.46 Податкового кодексу України, а отже зазначений звіт про суми податкових пільг не може бути підставою для визначення ГУ ДФС в Одеській області податкових зобов`язань ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ».

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткуваня податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПК України.

Отже для заповненя рядка 02 декларації про прибуток підприємства слід брати показники з рядка 2290 (прибуток) або 2295 (збиток) Звіту про фінрезультати (за формою № 2), тобто фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку чи міжародних стандартів фінансвої звітності (+,-).

Таким чином, на думку позивача, нарахування ГУ ДФС в Одеській області зобов`язань за платежем з податку на прибуток приватних підприємств на суму 56 441 399,60 грн., відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року є грубим порушенням контролюючим органом пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 ПК України та інших норм чинного законодавства в тому числі Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року

Позивач зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області нарахувало (визначило) зобов`язання з податку на додану вартість на суми грошової винагороди (плати), яка виплачується за здійснення управління активами ПВІФНВЗТ «АТЛАС» та покриття пов`язаних із таким управлінням витрат, відповідно до пп.2 п.1 ст.44, ст.65 Закону України «Про інститути спільного інвестування» та п.4 діючих у перевіряємий період регламентів ПВІФНВЗТ «АТЛАС» та ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ», фактично така винагорода та витрати самостійно утримуються ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ» шляхом перерахування грошових коштів з поточного банківського рахунку на якому обліковуються кошти ПВІФНВЗТ «АТЛАС» на поточний банківський рахунок ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ».

ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» обґрунтовуючи протиправність податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року, зокрема, посилається на п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в якому зазначено, що позивач, як платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 ПК України (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України.

Отже, на думку позивача, податкові зобов`язання, відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України по товарам/послугам, які були придбані/виготовлені після 01 липня 2015 року з ПДВ, нараховуються платником податку в звітному (податковому) періоді, в якому постачальником таких товарів/послуг, необорних активів зареєстровано в ЄРПН відповідну податкову накладну, тобто у звітному періоді, в якому у покупця таких товарів/послуг виникли підстави для включення сум ПДВ, сплачених (нарахованих) при їх придбанні, до складу податкового кредиту.

При цьому, позивач звертає увагу суду, що ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ» не відносило до складу податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 98 675,00 грн., отже нарахування ГУ ДФС в Одеській області зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №000371109 від 24.01.2019 року є порушенням контролюючим органом пп.196.1.1 та пп.196.1.6 п.196.1 ст.196 ПК України.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року

Позивач зазначає що, в акті перевірки відсутні відомості щодо нарахування штрафу за платежем податок на додану вартість у сумі 49 337,50 грн., але фактично нарахування штрафу відбулося у зв`язку з тим, що ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ» не було складено та зареєстровано податкові накладні на суму виплаченої їй грошової винагороди (плати), яка виплачується за здійснення управління активами ПВІФНВЗТ «АТЛАС» відповідно до пп.2 п.1 ст.44, ст.65 Закону України «Про інституту спільного інвестування» та п.4 діючих у перевіряємий період регламентів ПВІФНВЗТ «АТЛАС» та ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ».

Позивач вказує на те, що відповідно до ст.196 Податкового кодексу України зазначені послуги (операції) не є об`єктом оподаткування податку на додану вартість, а отже, податкова накладна у даному випадку не повинна складатись та реєструватись, на відміну від випадків, якщо послуги (операції) звільнені від оподакування відповідно до ст.197 ПК України, коли податкова накладна дійсно повинна складатися відповідно до п.203.1, 201.5 абзацу 4 п.201.10 п.201.14 ПК України.

На думку позивача, відповідно до п.1201.2 ст.1201 ПК України передбачені виключення а саме: штраф за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкової накладної не застосовується для податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, а отже виходячи з того, що покупець ПВІФНВЗТ «АТЛАС» не є юридичною особою, а є лише сукупністю активів, відповідно до п.1 ст.41 Закону України «Про інститути спільного інвестування», а в інтересах ПВІФНВЗТ «АТЛАС» діє ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ», виходить, що продавець одночасно є покупцем, тому складання податкової накладної не передбачено законодавством, оскільки така податкова накладна не надається отримувачу.

Таким чином, з огляду на викладене, позивач вважає податкові повідомлення-рішення №000391409, № та № від 24.01.2019 року неправомірними та такими що порушують права та законні інтереси ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ».

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 10 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 05 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 10 травня 2019 року, витребувано у Головного управління ДФС в Одеській області всі наявні на час розгляду справи належним чином оформлені докази, які були предметом проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (враховуючи зустрічні перевірки, направлення та запити).

В судовому засіданні 05 червня 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на адміністративний позов (вхід. №19196/19 від 28.05.2019 року) та докази, які було витребувано ухвалою суду від 10 травня 2019 року (вхід. №20182/19 від 04.06.2019 року).

В судовому засіданні 13 червня 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відповідь на відзив (вхід. №20800/19 від 10.06.2019 року).

В судовому засіданні 21 червня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи письмові пояснення представника позивача з додатками (вхід. №22178/19 від 20.06.2019 року) та залучено до матеріалів справи клопотання представника відповідача про приєднання додаткових доказів (вх. №22288/19 від 21.06.2019 року).

В судовому засіданні 24 червня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів (вхід. №22467/19 від 24.06.2019 року).

В судовому засіданні 01 липня 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, залучено до матеріалів справи лист позивача вих. №27/06/2019-2 від 27 червня 2019 року разом з додатковими докуметами (вх. №23203/19 від 27.06.2019 року).

Ухвалою суду від 01 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 липня 2019 року.

В судовому засіданні 17 липня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи письмові пояснення представника відповідача (вх. №25760/19 від 17.07.2019 року).

В судовому засіданні 19 липня 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи (вх. №ЕП5296/19 від 17.07.2019 року) та зупинено провадження по справі №420/2829/19 до одержання результатів експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 19 липня 2019 року про призначення судово-економічної експертизи, ГУ ДФС в Одеській області оскаржило її до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року по справі за адміністративним позовом ТОВ «КУА«ОБЕСБУДІНВЕСТ» до ГУ ДФС в Одеській обалсті про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 24.01.2019 року - задоволено частково.

Змінено ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року, шляхом виключення з її резолютивної частини п`ятого абзацу - третього питання на вирішення судової економічної експертизи: « 3) Які порушення вимог нормативних актів, що регламентують ведення бухгалтерського та податкового обліку призвели до зазначених в п.п.1,2,3 акту про результати документальної планової виїзної перевірки №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року порушень ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» вимог ст.ст.141 та 198 Податкового кодексу України?». В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року залишено без змін.

16 жовтня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом поновлено провадження по справі та продовжено розгляд справи зі стадії на якій воно було зупинене.

16 жовтня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи висновок експерта №145/е складеного 02 жовтня 2019 року разом з додатками (вхід. №35882/19 від 02.10.2019 року).

23 жовтня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи заяву представника позивача про розподіл судових витрат з додатками (вхід. №37380/19 від 15.10.2019 року), письмові пояснення представника позивача (вхід. №38532/19 від 21.10.2019 року) та клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання та допит судового експерта - Новоселову В.В. (вхід. №39010/19 від 23.10.2019 року).

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ТОВ «КУА «ОБЕСБУДІНВЕСТ» та вважає, що протиправних дій щодо порядку проведення перевірки та виненсення ГУ ДФС в Одеській області податкових повідомлень-рішень №, №, № від 24.01.2019 року стосовно позивача допущено не було.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року

Відповідач зазначає, що перевіркою було встановлено неправомірне застосування звільнення від оподаткування податком на прибуток за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року всього у сумі 250 850 665 грн., у тому числі за 2017 рік у сумі 250 850 665 грн.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про інститути спільного інвестування», учасник пойового фонду - юридична або фізична особа, яка є власником інвестиційного сертифіката такого фонду, зокрема учасники пойового фонду не мають права впливати на діяльність компанії з управління активами.

Згідно з п.141.6.1 п.141.6. ст.141 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи нараховані за активами інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялі тощо).

Під час перевірки, Головним управління ДФС в Одеській області було встановлено, що в перевіряємому періоді 5 інвестиційних сертифікатів належали юридичним та фізичним особам, які не можуть бути учасниками інституту спільного інвестування, а саме: ТОВ «Рекмар» було придбано 5 інвестиційних сертифікатів при первісному розміщенні таких сертифікатів. У протоколі загальних зборів ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» в інтересах ПВІФНВЗТ «АТЛАС» було прийнято рішення увійти до складу учасників ТОВ «Рекмар».

Головне управління ДФС в Одеській області зазначає що, всупереч ст.45 та ст.63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» ТОВ «Рекмар» не може бути учасником ПВІФНВЗТ «АТЛАС», а тому кошти інституту спільного інвестування залучені від ТОВ «Рекмар», та доходи отримані ним, не підпадають під пільгу, як залучені від учасників інституту спільного інвестування.

Відповідач також посилається на те, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» №6 від 31.10.2016 року, ТОВ «Урбаніка» () було викуплено корпоративні права ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» у розмірі 100% - 7455 тисяч гривень.

Відповідно до картки рахунку 41 ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «Рекмар» було відчужено 5 інвестиційних сертифікатів на користь ТОВ «Урбаніка».

Таким чином, Головне управління ДФС в Одеській області зазначає що, викупивши ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ», ТОВ «Урбаніка» також викупило 5 сертифікатів у ТОВ «Рекмар» та в такому випадку учасник фонду має прямий вплив на діяльність компанії з управління активами, оскільки володіє 100% статутного капіталу, а тому ТОВ «Урбаніка» не може бути учасником ПВІФНВЗТ «АТЛАС».

Головне управління ДФС в Одеській області вказує, що згідно виписки з Реєстру власників іменних цінних паперів №33601 від 27.03.2017 року Національного депозитарію України, станом на 20.03.2017 року 5 інвестиційних сертифікатів належать ТОВ «Урбаніка».

Відповідно до картки рахунку 41 ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» ПВІФНВЗТ «АТЛАС» 15.05.2017 року зазначені інвестиційні сертифікати були відчужені ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Відповідач звертає увагу суду, що ОСОБА_2, (код НОМЕР_2 ), яка є пов`язаною особою з ОСОБА_1 (прямі родичі), також є засновником ТОВ «Урбаніка» (станом на 31.10.2016 року частка в статутному капіталі - 8000 грн. (100%), станом на 31.12.2017 року - 990 тисяч гривень (99%), яке в свою чергу є засновником ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» (100% частка в статутному капіталі - 7455 тис. грн.).

Виходячи з вищевказаного, відповідач зазначає що, такі фізичні особи не можуть бути учасниками ПВІФНВЗТ «АТЛАС» відповідно до п.1.1.14, п.1.1.12, п.1.1. ст.1 Закону України «Про інститути спільного інвестування».

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року

Відповідач зазначає що, перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року встановлено їх заниження всього у сумі 98 675,00 грн.

В структурі податкового зобов`язання, задекларованого ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» згідно з поданими податковими деклараціями, найбільший вплив мали такі показники: здавання в оренду автомобіля.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік Головним управлінням ДФС в Одеській області встановлено, що ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» здійснювало придбання ТМЦ, послуг, оренди з податком на додану вартість, які використовуються в операціях, що не є об`єктом оподаткування, а саме в операціях з управління активами, які відповідно до п.п.196.1.1. Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, придбання таких ТМЦ, послуг та оренди підтверджуються також зареєстрованими податковими накладними в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Відповідач посилається на п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України та зазначає, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст.196 ПК України (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України).

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року

Відповідач зазначає, що відповідно до п.1201.2 ст.1201 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.

Таким чином, Головним управлінням ДФС в Одеській області встановлено відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України податкових накладних на суму ПДВ 98 675,00 грн., у зв`язку з чим, на підставі п.1201.2 ст.1201 застосовано штраф у розмірі 50 % - 49 337,50 грн.

Виходячи з зазначених правових норм відповідач вказує, що податкові повідомленння-рішення №, №, № від 24.01.2019 року складено відповідно до вимог чинного законодавства України.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували та просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, допитавши експерта, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача та позиція відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» є юридичною особою (), основним видом діяльності якого є управління фондами (66.30), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.3-15).

ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» 14 грудня 2016 року зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість №539 (т.4 а.с.122).

Відповідно до п.2.1. статуту ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ», метою діяльності товариства є:

- отримання прибутку від проведення діяльності з управління активами інституційних інвесторів;

- забезпечення та реалізація за рахунок отриманого прибутку соціальних та економічних інтересів учасників товариства.

Пункт 2.2. статуту ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» визначає, що предметом діяльності товариства є управління активами інституційних інвесторів (інститутів спільного інвестування (пайових та корпоративних інвестиційних фондів), недержавних пенсійних фондів, страхових компаній (т.1 а.с.170-177).

Згідно свідоцтва Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1026-1, ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» 08 квітня 2008 року внесено до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування (т.1 а.с.90).

Судом встановлено, що в період який перевірявся, ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» провадило діяльність з управлінням активами наступних інститутів спільного інвестування:

- Пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого закритого типу «АТЛАС» (код ЄДРІСІ 2331026);

- Пайового венчурного недиверсифікованого закритого типу інвестиційного фонду «CONSTRUCTION CAPITAL COMPANY» (код ЄДРІСІ 2330488).

03 листопада 2008 року Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку прийняла рішення №1277, яким визнала пайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого закритого типу «АТЛАС» ЗАТ «Компанія Управління Активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» таким, що відповідає вимогам щодо мінімального обсягу активів ІСІ (т.1 а.с.110 на звороті).

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку видано свідоцтво про реєстрацію випуску інвестиційних сертифікатів №00460 від 20 серпня 2013 року, відповідно до якого Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку засвідчує випуск інвестиційних сертифікатів, що здійснюється ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» на загальну суму 100 000 000,00 грн., номінальною вартістю 100 000,00 грн. (т.1 а.с.121).

На підставі направлень від 22.11.2018 №10204/14-09, №10205/14-09, №10206/14-09, №10207/14-09, №10208/14-09, №10208/14-09, №10210/14-09, від 11.12.2018 №11090/14-09, №11091/14-09 виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, плану-гафіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 14.11.2018 року №8914, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки (т.3 а.с.3-12).

З направленнями на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 29.11.2018 року та 11.12.2018 року директора ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» - Самусєву Оксану Олександрівну .

Перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» - Самусєвої Оксани Олександрівни та головного бухгалтера Уздемірової Валерії Євгенівни .

На підставі проведеної перевірки, Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт про результати докуметальної планової виїзної перевірки «ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року (т.1 а.с.34-53).

Додатами до Акту перевірки №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року є: довідка про загальну інформацію щодо платника податків та його діяльність за період з 01.01.2015. по 31.12.2017 (додаток 2) (т.1 а.с.55 -56); узагальнений перелік документів, які було використано при проведені перевірки (додаток 4) (т.1 а.с.57-60); зразок зведених даних щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на прибуток платника податків ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 рік (додаток 5) (т.1 а.с.206); реєстр кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників фінансового результату до оподаткування в податковій декларації з податку на прибуток і звіті про фінансовий результат (звіті про сукупний дохід) ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» (додаток 6) (т.1 а.с.61-63).

У розділі IV Акту перевірки №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року, контролюючим органом встановлені наступні порушення:

1. П.141.6.1. п.141.6. ст.141 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 45153119,7 грн. у тому числі за 2017 рік 45153119,7 грн.;

2. П.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого завищення від`ємного значення (від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) за періоди: січень 2017 року - ПДВ 12627 грн.; лютий 2017 року - ПДВ 19131 грн.; березень 2017 року - ПДВ 27221 грн.; квітень 2017 року - ПДВ 35608 грн.; травень 2017 року - ПДВ 39477 грн.; червень 2017 року - ПДВ 47684 грн.; липень 2017 року - ПДВ 55788 грн.; серпень 2017 року - ПДВ 64002 грн.; вересень 2017 року - ПДВ 75072 грн.; жовтень 2017 року - ПДВ 82870 грн.; листопад 2017 року - ПДВ 91565 грн.; грудень 2017 року - ПДВ 98675 грн.;

3. П.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в частині реєстрації податкових накладних за періоди: січень 2017 року - 12627 грн.; лютий 2017 року - 6504 грн.; березень 2017 року - 8090 грн.; квітень 2017 року - 8387 грн.; травень 2017 року - 3869 грн.; червень 2017 року - 8207 грн.; липень 2017 року - 8104 грн.; серпень 2017 року - 8214 грн.; вересень 2017 року - 11070 грн.; жовтень 2017 року - 7798 грн.; листопад 2017 року - 8695 грн.; грудень 2017 року - 7110 грн.;

4. Порушення частини 4 пункту 2 статті 6 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями. Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за жовтень 2016 року по строку 20.11.2016 фактично наданий до ДПІ у Приморському районі м. Одеси 11.11.2017 року;

5. В порушення пп.176.2. ст.176 п.119.2. ст.119 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями) та Наказу ДПА України №1020 від 24.12.2010 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за №46/18784 розрахунки ф. №1-ДФ не вказано суми виплаченого доходу фізичним особам на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів та договорів купівлі-продажу корпоративних прав-частки у статутному капіталі з ознакою доходу « 112».

Не погоджуючись з виновками Акту преревірки №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року, ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» подано заперечення до Акту планової перевірки (вих. №10/01/2019-1 від 10.01.2019 року) (т.1 а.с.81-90).

За наслідками розгляду заперечень, 17 січня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області за участю представника ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» - Уздемірової Валерії Євгенівни висновки перевірки та фактичні дані, викладені ГУ ДФС в Одеській області в Акті перевірки залишено без змін.

На підставі Акту про результати докуметальної планової виїзної перевірки «ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкові повідомлення-рішення № від 24.01.2019 року (щодо збільшення суми грошових зобов`язань за платежем податок на прибуток на 56 441 399,60 грн.), № від 24.01.2019 року (щодо нарахування штрафу за платежем податок на додану вартість в сумі 49 337,50 грн.), № від 24.01.2019 року (щодо зменшення розміру від`ємного значсення суми податку на додатну вартість на 98 657,00 грн.) (т.1 а.с. 28-33).

Не погоджуючись з винесеними ГУ ДФС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» подано скаргу до Державної фіскальної служби України (вх. №05/02/2019-1 від 05.02.2019 року ) (т.1 а.с.91-111).

Рішенням про результат розгляду скарги №16043/6/99-99-11-04-01-25 від 05.04.2019 року Державна фіскальна служба України залишила без змін податкові повідомлення-рішення №, №, №000711409 від 24.01.2019 року, а скаргу ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» - без задоволення (т.1 а.с.114-117).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями №, №, №000711409 від 24.01.2019 року, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, чинній на момент їх виникнення, Законом України «Про інститути спільного інвестування» №5080-VI від 05.07.2012 року (далі - Закон №5080-VI), Положенням про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів №1414 від 06.08.2013 року (далі - Положення №1414), Положенням про порядок розміщення, обігу та викупу цінних паперів інституту спільного інвестування №1338 від 30.07.2013 року ( далі - Положення №1338).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.1 Закону №5080-VI активи інституту спільного інвестування - сформована за рахунок коштів спільного інвестування сукупність майна, корпоративних прав, майнових прав і вимог та інших активів, передбачених законами та нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія).

Пунктом 5 ч.1. ст.1 Закону №5080-VI передбачено, що діяльність із спільного інвестування це діяльність, яка провадиться в інтересах учасників (учасника) інституту спільного інвестування та за рахунок інституту спільного інвестування шляхом вкладення коштів спільного інвестування в активи інституту спільного інвестування.

Згідно п.10 ч.1 ст.1 Закону №5080-VI інститут спільного інвестування це корпоративний або пайовий фонд.

Пунктом 13 ч.1 ст.1 Закону №5080-VI встановлено, що кошти спільного інвестування це кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та у випадках, передбачених цим Законом, інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо). Кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, вважаються коштами спільного інвестування після внесення такого фонду до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №5080-VI компанія з управління активами - господарське товариство, створене відповідно до законодавства у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю, яке провадить професійну діяльність з управління активами інституційних інвесторів на підставі ліцензії, що видається Комісією.

Компанія з управління активами здійснює управління активами інституту спільного інвестування.

Частиною 5 ст.63 Закону №5080-VI передбачено що компанія з управління активами може одночасно здійснювати управління активами кількох інститутів спільного інвестування.

Частиною 2 ст.64 Закону №5080-VI регламентовано що компанія з управління активами під час провадження діяльності з управління активами інституту спільного інвестування не має права: 1) набувати за рахунок активів інституту спільного інвестування майно та цінні папери тих видів, що не передбачені інвестиційною декларацією інституту спільного інвестування; 2) здійснювати за власні кошти операції з активами інституту спільного інвестування, якими вона управляє; 3) безоплатно відчужувати активи інституту спільного інвестування;4) брати позику або кредит, що підлягає поверненню за рахунок активів інституту спільного інвестування, в обсязі більш як 10 відсотків вартості чистих активів інституту спільного інвестування на строк понад три місяці з іншою метою, ніж використання цих коштів для викупу цінних паперів інституту спільного інвестування; 5) надавати позику за рахунок активів інституту спільного інвестування; 6) використовувати активи інституту спільного інвестування для забезпечення виконання зобов`язань, стороною в яких не є такий інститут спільного інвестування; 7) придбавати за рахунок активів інституту спільного інвестування векселі, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами Комісії; 8) розміщувати цінні папери інших емітентів, крім цінних паперів інституту спільного інвестування, активами яких вона управляє; 9) укладати договори купівлі-продажу з пов`язаними особами такої компанії, крім договорів з торговцями цінними паперами щодо розміщення та викупу цінних паперів інституту спільного інвестування; 10) укладати договори позики (процентні та безпроцентні) з пов`язаними особами такої компанії; 11) продавати цінні папери інституту спільного інвестування зберігачу активів інституту спільного інвестування, депозитарію, оцінювачу майна інституту спільного інвестування та аудитору (аудиторській фірмі) такого інституту, а також органам державної влади та органам місцевого самоврядування; 12) відчужувати майно, що становить активи відповідного інституту спільного інвестування, до активів самої компанії; 13) укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише від імені компанії з управління активами; 14) укладати від імені інституту спільного інвестування договори, які за своїм характером можуть бути укладені лише інститутом спільного інвестування; 15) відчужувати майно, яке належить компанії, до активів інституту спільного інвестування; 16) відчужувати майно, яке становить активи інституту спільного інвестування, на користь іншого інституту спільного інвестування, яким вона управляє, крім випадку перерахування коштів з рахунку одного інституту спільного інвестування на рахунок іншого інституту спільного інвестування при конвертації цінних паперів інституту спільного інвестування; 17) надавати кредити за рахунок активів інституту спільного інвестування.

Згідно ст.41 Закону №5080-VI пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

Пайовий фонд не є юридичною особою і не може мати посадових осіб.

Відповідно до ст.42 Закону №5080-VI пайовий фонд створюється компанією з управління активами.

Створення пайового фонду здійснюється в такій послідовності: 1) прийняття уповноваженим органом компанії з управління активами рішення про створення пайового фонду; 2) затвердження уповноваженим органом компанії з управління активами регламенту; 3) подання до Комісії документів для реєстрації пайового фонду та внесення відомостей про пайовий фонд до Реєстру; 4) реєстрація Комісією регламенту, внесення відомостей про пайовий фонд до Реєстру, присвоєння коду згідно з Реєстром та видача свідоцтва про внесення до Реєстру; 5) укладення договорів з аудитором (аудиторською фірмою), зберігачем активів пайового фонду, депозитарієм; 6) укладення в разі потреби договору з андеррайтером; 7) затвердження уповноваженим органом компанії з управління активами проспекту емісії інвестиційних сертифікатів; 8) подання до Комісії документів, необхідних для реєстрації проспекту емісії інвестиційних сертифікатів; 9) реєстрація Комісією проспекту емісії інвестиційних сертифікатів та видача компанії з управління активами свідоцтва про реєстрацію випуску інвестиційних сертифікатів; 10) присвоєння інвестиційним сертифікатам міжнародного ідентифікаційного номера цінних паперів.

Згідно положень ст.43 Закону №5080-VI, бухгалтерський та податковий облік операцій і результатів діяльності із спільного інвестування, які проводяться компанією з управління активами через пайовий фонд, здійснюється компанією з управління активами окремо від обліку операцій та результатів її господарської діяльності та обліку операцій і результатів діяльності інших інститутів спільного інвестування, активи яких перебувають в її управлінні.

Укладаючи договори за рахунок активів пайового фонду, компанія з управління активами діє від свого імені в інтересах пайового фонду з обов`язковим зазначенням у таких договорах реквізитів фонду.

Відповідо до ч.2 ст.70 Закону №5080-VI кошти пайового фонду зараховуються на окремий рахунок компанії з управління активами у банку окремо від власних коштів компанії з управління активами та коштів інших пайових фондів.

Як було встановлено судом, на підтвердження наявності відкритих рахунків позивача та ПВІФНВЗТ «Атлас» у банках України, позивачем надано договір, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» Пайовий венчурний інвестиційний фонд недиверсифікованого виду закритого типу «Атлас» №508/000682/15 від 05.10.2015 року «Про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг» (т.1 а.с.88), договір банківського рахунку №7/88708 від 27 жовтня 2016 року, який укладений між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ», відповідно до якого Банк відкриває клієнту поточні рахунки в національній валюті України та в іноземній валюті (т.1 а.с.88 на звороті) та стандартний договір «Про обслуговування поточного рахунку за допомогою електронної банківської системи Клієнт-інтернет-банкінг» «ОТP online» №500/001084/17 від 25 липня 2017 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ», яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «CONSTRUCTION CAPITAL COMPANY» (т.1 а.с.89).

Згідно з ч.1 ст.48 Закону №5080-VI активи інституту спільного інвестування можуть складатися з цінних паперів, коштів, у тому числі в іноземній валюті, банківських металів та інших активів, передбачених законодавством.

Активи інституту спільного інвестування не можуть включати: 1) цінні папери, випущені компанією з управління активами, зберігачем активів інституту спільного інвестування, депозитарієм, оцінювачем майна інституту спільного інвестування та аудитором (аудиторською фірмою) такого інституту спільного інвестування; 2) цінні папери, випущені пов`язаними особами компанії з управління активами, зберігача активів інституту спільного інвестування, депозитарію, оцінювача майна інституту спільного інвестування та аудитора (аудиторської фірми) такого інституту; 3) цінні папери іноземних держав та іноземних юридичних осіб, не допущені до торгів на жодній з провідних іноземних бірж, перелік яких визначається Комісією; 4) цінні папери інших інститутів спільного інвестування; 5) облігації підприємств, іпотечні облігації та облігації місцевих позик, кредитний рейтинг яких не відповідає інвестиційному рівню, визначеному уповноваженим або визнаним міжнародним рейтинговим агентством за Національною рейтинговою шкалою, на суму більш як 20 відсотків вартості активів інституту спільного інвестування; 6) кошти і банківські метали, розміщені на поточних і депозитних рахунках у банках, кредитний рейтинг яких не відповідає інвестиційному рівню, визначеному уповноваженим або визнаним міжнародним рейтинговим агентством за Національною рейтинговою шкалою, на суму більш як 20 відсотків вартості активів інституту спільного інвестування; 7) векселі та ощадні (депозитні) сертифікати на суму більш як 10 відсотків вартості активів інституту спільного інвестування, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами Комісії; 8) товаророзпорядчі цінні папери, заставні; 9) сертифікати фондів операцій з нерухомістю; 10) приватизаційні цінні папери; 11) договори про участь у фонді фінансування будівництва.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 141.6 ст.141 ПК України визначено особливості оподаткування інститутів спільного інвестування та суб`єктів недержавного пенсійного забезпечення.

Згідно пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 ПК України звільняються від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо).

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» () є юридичною особою, яка утворена у формі товариства з обмеженою відповідальністю зі спеціальним статусом.

Спеціальний статус ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» визначається Законом України «Про інститути спільного інвестування» №5080-VI від 05.07.2012 року та Положенням про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів від 06.08.2013 року.

У перевіряємий період, ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» проводило діяльність з управління активами наступних інститутів сільного інвестування:

- ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ВИДУ ЗАКРИТОГО ТИПУ «АТЛАС» (код ЄДРІСІ 1026);

- ПАЙОВОГО ВЕНЧУРНОГО НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ЗАКРИТОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ «CONSTRUCTION CAPITAL COMPANY» (код ЄДРІСІ 2330488).

Згіно свідоцтва №1026-1 від 28.07.2009 року виданого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, про внесення до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування «ТОВ КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» (ПВІФНВЗТ «АТЛАС»), дата внесення інституту спільного інвестування до ЄДРІСІ - 08.04.2008 року, реєстраційний код за ЄДРІСІ 2331026 (т.1 а.с.90).

Відповідно до рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1277 від 03.11.2008 року було визнано ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» таким,що відповідає вимогам щодо мінімального обсягу активів інвестування (т.1 а.с.137).

Судом встановлено перелік осіб, серед яких були розміщені інвестиційні сертифікати, згідно Проспекту емісії інвестиційних сертифікатів ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» затвердженого Директором ЗАТ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» у 2008 році, зареєстрованого Державною комісією цінних паперів та фондового ринку () 01.07.2008 року:

- ТОВ «БЕЙ АРЄА БІНЕС УКРАЇНИ» (, місцезнаходження : 65026, м Одеса, пл. Грецька, буд.3/4);

- ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ЦЕНТР ДОЗВІЛЛЯ» (, місцезнаходження : 65001, м. Одеса, Олександрівський проспект, буд. 27 кв.1);

- ЗАТ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, пл. Грецька, буд. 3/4 оф. 632);

- ТОВ «РЕКМАР» (, місцезнаходження 65014, м. Одеса пров. Обсерваторний, буд. 2 кв.2 ).

Таким чином, суд приходить до висновку, що кошти, інвестиційні внески отримані ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» від юридичних осіб - є коштами спільного інвестування відповідно до п.п.141.6.1 п.141.6 ст.141 ПК України.

При цьому, зведений сукупний дохід ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» (ПВІФНВЗТ «АТЛАС») відображено у картці рахунку 79 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року (т.2 а.с.227-246).

Судом встановлено, що протягом 2015-2017 років ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» здійснювало діяльність зі спільного інвестування, яка проводилася в інтересах учасників ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» та за рахунок інституту спільного інвестування шляхом вкладення коштів спільного інвестування в активи ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ».

Отже у відповідності до вимог ч.2 ст.43 Закону №5080-VI, укладаючи договори за рахунок активів ПВІФНВЗТ «АТЛАС», ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» діяло від свого імені в інтересах пойового фонду із зазначенням у таких договорах реквізитів фонду.

Суд також зазначає що пайові фонди не є суб`єктами господарювання, відповідно, компанія з управління активами не є материнським підприємством по відношенню до пойового фонду, активами якого вона управляє, і, відповідно компанія з управління активами не консолідує свою фінансову звітність зі звітністю такого пайового фонду.

Судом встановлено що, активи ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» та активи ПВІФНВЗТ «АТЛАС», а також ПВНЗІФ «CONSTRUCTION CAPITAL COMPANY», що знаходяться в її управлінні, належать різним власникам що виключає їх змішування.

Таким чином, суд зазначає що, вартість форвардних контрактів, що придбані ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» в інтересах та за рахунок ПВІФНВЗТ «АТЛАС», в повному обсязі оплачено за рахунок коштів ПВІФНВЗТ «АТЛАС» ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» та відносяться до коштів спільного інвестування.

Також, контролюючим органом в Акті перевірки встановлено, що ТОВ «РЕКМАР» (колишній учасник ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ») та ТОВ «УРБАНІКА» (поточний учасник ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ») згідно ст.ст.45 та 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» не могли придбавати сертифікати та були учасниками ПВІФНВЗТ «АТЛАС».

З цього приводу суд зазначає, що Закон України «Про інститути спільного інвестування» не містить прямої заборони на придбання учасником КУА інвестиційних сертифікатів Пайового інвестиційного фонду, якими управляється така КУА, а перевіряючі не зазначають про виявлені ними факти впливу ТОВ «РЕКМАР» чи ТОВ «УРБАНІКА», саме як учасників ПВІФНВЗТ «АТЛАС» на діяльність ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» та не вказують як це впливає на її податкові зобов`язання чи пов`язано зі сплатою податків.

При цьому, за загальним правилом, КУА під час провадження діяльності з управління активами інституту спільного інвестування не має права укладати договори купівлі-продажу з пов`язаними особами такої КУА, крім договорів з торговцями цінними паперами щодо розміщення та викупу цінних паперів ІСІ.

Проте, згідно з п.3 ст.64 Закону України «Про інститути спільного інвестування», з цього загального правила встановлений виняток: обмеження діяльності КУА, передбачені п.п.2, 5, 7, 9, 10, 12 ст.64 Закону України «Про інститути спільного інвестування» не поширюються на діяльність КУА з управління активами венчурного фонду. А тому, враховуючи, що ПВІФНВЗТ «АТЛАС» є венчурним фондом, Закон України «Про інститути спільного інвестування» прямо дозволяє КУА, яка управляє венчурним фондом, укладати договори купівлі-продажу з пов`язаними особами такої КУА.

Також, суд вказує що, система бухгалтерського обліку ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» відповідає вимогам міжнародних стандартів фінансової звітності (МСФЗ) та скаладена на основі дійсних облікових даних, що підтверджуться аудиторськими висновками (звітами незаледного аудитора) ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» та ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» ПВІФНВЗТ «АТЛАС» за період 2015 - 2017 роки (т.3 а.с.92 -т.4 а.с.118).

Аналіз зазначених норм права, дає підстави для висновку, що дохід та прибуток одержаний від операцій з активами інституту спільного інвестування ПВІФНВЗТ «АТЛАС» не є прибутком та доходом ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем не було надано належних і допустимих у розумінні ст.ст.73, 74 КАС України доказів, які б спростовували зазначені обставини, суд погоджується з висновками та фактами встановленими судово-економічною експертизою.

Згідно п.1201.2 ст. 1201 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з п. 201.16 ст.201 ПК України штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з пп.201.16.4 п.201.16 ст.201 ПК України.

Судом встановлено що фактично, в розумінні п.1201.2 ст. 1201 ПК України, штраф за відсутність реєстрації протягом граничного строку податкової накладної не застосовується для податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Враховуючи вищезазначені норми, суд доходить висновку що, покупець - ПВІФНВЗТ «АТЛАС» не є юридичною особою, він є лише сукупністю активів, а відповідно до п.2 ст.43 Закону №5080-VI за рахунок та в інтересах ПВІФНВЗТ «АТЛАС» діє ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ», тобто продавець фактично є покупцем, а така податкова накладна не надавалася б отримувачу, що передбачено ст.1201 ПК України.

Відповідно до ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог ст.137 ПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані для заповненя рядка 02 декларації про прибуток підприємства відображаються з показників рядка 2290 (прибуток) або 2295 (збиток) Звіту про фінрезультати (за формою №2), тобто фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку чи міжародних стандартів фінансвої звітності (+,-), що у 2017 році дорівнював 300 тис. грн., а сума податку на прибуток зазначена актом перевірки ГУ ДФС в Одеській області нарахована з суми доходу, а не з суми фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) та дорівнює 250 850 665,00 грн.

Згідно п.198.5 ст.98 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 ПК України (крім випадків проведення операцій, передбачених пп.196.1.7 п.196.1 ст.196 ПК України) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України.

Отже податкові зобов`язання відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України по товарам/послугам, які були придбані/виготовлені після 1 липня 2015 року з ПДВ, нараховуються платником податку в звітному (податковму) періоді, в якому постачальником таких товарів/послуг, необоротних активів зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних відповідну податкову накладну, у тому звітному періоді, в якому у покупця таких товарів/послуг виникли підстави для включення сум ПДВ, сплачених (нарахованих) при їх придбанні, до складу податкового кредиту.

Аналізуючи вищезазначені норми, суд зазначає, що ТОВ «КУА «ОДЕСБУДІНВЕСТ» не відносило до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 98 675,00 грн., а актом перевірки ГУ ДФС в Одеській області не підтвердженно та не обгрунтовано факту того, що придбані ТМЦ, послуги оренди призначаються для їх використання або почали використовуватись в операціях позивача, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст.196 ПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку що, нарахування ГУ ДФС в Одеській області зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 98 675, 00 грн., є порушенням пп.196.1.1 та пп.196.1.6 п.196.1 ст.196 ПК України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Дотримання цього принципу, розкритого в частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, вжиття визначених законом заходів, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку щодо протиправності податкових повідомлень-рішень №, №, № від 24.01.2019 року винесених Головним управління ДФС в Одеській області на підставі акту про результати докуметальної планової виїзної перевірки ТОВ «КУА«ОДЕСБУДІНВЕСТ» №001032/15-32-14-09/34674406 від 27.12.2018 року, а тому позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» () до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 24.01.2019 року - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» в загальній сумі 109210,0 грн., (судовий збір у розмірі - 19210,00 грн. та витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі - 90 000,00 грн.) сплачені згідно платіжного доручення №345 від 15.04.2019 року на суму 19 210,00 грн. та платіжних доручень: №1482 від 06.09.2019 року на суму 23000,00 грн.; №1484 від 06.09.2019 року на суму 2000,00 грн.; №1485 від 10.09.2019 року на суму 15000,00 грн.; №1503 від 02.10.2019 року на суму 50000,00 грн. (загальна сума 90 000,00 грн.), підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» () до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 24.01.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області () № від 24.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 45 153 119,70 грн., штрафних санкцій у сумі 11 288 279,90 грн., всього в сумі 56 441 399,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області () № від 24.01.2019 року, яким визначено суму штрафу за платежем «Податок на додану вартість» у розмірі 49 337,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області () № від 24.01.2019 року, яким встановлено зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 98 675,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 19 210грн. 00коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень нуль копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОДЕСБУДІНВЕСТ» () судові витрати пов`язані з проведення судово-економічної експертизи у розмірі 90 000,00 грн. (дев`яносто тисяч гривень нуль копійок)

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 06 листопада 2019 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.