Справа № 540/977/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 листопада 2019 року

Київ

справа №540/977/19

адміністративне провадження №К/9901/30365/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №540/977/19 за позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі - Митниця ДФС) про визнання протиправним рішення, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним рішення та зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2019 року, позовні вимоги задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС з 20 квітня 2019 року; стягнуто з Митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 квітня 2019 року по 18 червня 2019 року включно в розмірі 17 381,12 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС з 20 квітня 2019 року; допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення з Митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 квітня 2019 року по 18 червня 2019 року включно в межах суми стягнення за один місяць.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Однак, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, позивач проходив службу в митних органах з 5 серпня 2009 року. Наказом Митниці ДФС від 19 серпня 2019 року №338-0 "Про звільнення з роботи" ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення "Чонгар" митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС з 19 квітня 2019 року, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом визнання протиправним рішення, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, спірні правовідносини виникли щодо звільнення з публічної служби.

Херсонським окружним адміністративним судом зазначену справу віднесено до справ незначної складності та розглянуто за правилами спрощеного провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Посилання Верховного Суду на застосування критеріїв незначної складності, як зазначив ЄСПЛ у рішенні "Азюковська проти України", не є порушенням права особи на доступ до суду в контексті вимог статті 6 (1) Конвенції, оскільки умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства, можуть бути суворіші ніж для звичайної заяви.

У касаційній скарзі представник відповідача посилається на те, що подана ним касаційна скарга стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

При цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №540/977/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду