Справа № 640/20134/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 листопада 2019 року місто Київ №640/20134/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116,

м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма Арон" (01010,

м. Київ, вул. Левандовського, 3В),

акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д)

про стягнення суми заборгованості по непогашеному простому податковому

векселю в розмірі 14 505 534, 16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма Арон" заборгованість за податковим векселем від 12.06.2019 серія АА№156267 на загальну суму 14 505 534, 16 грн., на користь Державного бюджету України.

В силу приписів пункту 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень може бути позивачем в адміністративному процесі у випадках, коли позов подається до адміністративного суду на виконання повноважень такого суб`єкта.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 зазначеного Кодексу громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень в випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Зокрема, функції і права контролюючих органів, в тому числі перелік випадків, коли контролюючий орган має право на звернення до суду визначені статтями 191, 20 Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 191.1.45 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Підпунктами 20.1.30 - 20.1.402 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначені випадки, коли контролюючий орган має право за звернення до суду із відповідними позовами.

Разом із тим, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві при зверненні до суду із даним позовом до двох відповідачів про стягнення заборгованості за податковим векселем від 12.06.2019 серія АА№156267 на загальну суму 14 505 534, 16 грн. на користь Державного бюджету України, не наведено підстави на таке звернення із посиланням на конкретну норму права, яка б передбачала таку можливість.

Посилання в позовній заяві на позицію Великої палати Верховного суду, висловлену в постанові від 26.06.2019 №591/4543/16Ц, суд вважає недоречним, оскільки названа позиція Великої палати Верховного суду була висловлена в іншому колі правових відносин, із іншим складом учасників справи (за участю приватного нотаріуса), їх статусом, містить посилання на приписи Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, що діяла до 15.12.2017.

Також, суд наголошує на тому, що відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява зазначеної інформації не містить.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви у строк до п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання власного письмового підтвердження про відсутність аналогічних спорів і обгрунтування наявності у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві визначеного законом права (конкретна норма закону) на звернення до суду із таким позовом.

Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до статей 293-294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.