Справа № 280/4068/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 вересня 2019 року Справа № 280/4068/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лазаренка М.С., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд.4-А, )

до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ - 53, Львівська пл. 8, ),

Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ідентифікаційний код 39396146)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення комісії Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: № 1215081/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 45 від 11 лютого 2019 року, № 1213526/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 46 від 12 лютого 2019 року; № 1213529/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 52 від 12 лютого 2019 року, № 1212440/24510970 від 04 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 56 від 13 лютого 2019 року, № 1213505/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 57 від 13 лютого 2019 року, № 1213537/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 59 від 13 лютого 2019 року, № 1215086/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 13 лютого 2019 року, № 1182886/24510970 від 04 червня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 40 від 08 лютого 2019 року, № 1213532/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 68 від 13 лютого 2019 року, № 1215106/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 73 від 15 лютого 2019 року; № 1213541/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 72 від 15 лютого 2019 року, № 1213576/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 90 від 19 лютого 2019 року, № 1213511/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 95 від 20 лютого 2019 року, № 1212408/24510970 від 04 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 106 від 22 лютого 2019 року; № 1213546/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 136 від 28 лютого 2019 року, № 1213565/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 81 від 18 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) та проведення судового засідання.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1215081/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 45 від 11 лютого 2019 року, № 1213526/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 46 від 12 лютого 2019 року; № 1213529/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 52 від 12 лютого 2019 року, № 1212440/24510970 від 04 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 56 від 13 лютого 2019 року, № 1213505/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 57 від 13 лютого 2019 року, № 1213537/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 59 від 13 лютого 2019 року, № 1215086/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 13 лютого 2019 року, № 1182886/24510970 від 04 червня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 40 від 08 лютого 2019 року, № 1213532/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 68 від 13 лютого 2019 року, № 1215106/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 73 від 15 лютого 2019 року; № 1213541/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 72 від 15 лютого 2019 року, № 1213576/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 90 від 19 лютого 2019 року, № 1213511/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 95 від 20 лютого 2019 року, № 1212408/24510970 від 04 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 106 від 22 лютого 2019 року; № 1213546/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 136 від 28 лютого 2019 року, № 1213565/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 81 від 18 лютого 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є безпідставним та незаконними, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" документально підтверджено реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідають меті господарської діяльності підприємства. В позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області та Державної фіскальної служби України проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№38448 від 16 вересня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що у комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, оскільки позивачем не в повній мірі надано документи, а відповідач-1 діяв з підстав та в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

19.09.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №38995), у якій зазначено, що після подачі на реєстрацію спірних податкових накладних позивач отримував Квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних. В Квитанціях податкового органу, підставою для зупинення реєстрації по всім спірним накладним, вказано внесення позивача до критеріїв ризиковості платника податків. В деяких випадках додано про невідповідність обсягів закупки та постачання товару. 20 червня 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом було ухвалене рішення, у справі № 808/1636/18, яким скасоване рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області щодо віднесення TOB «Промелектроніка» до критерію ризиковості платників податків та зобов`язано відповідача виключити із відповідної бази інформацію щодо зазначеного. Рішення першої інстанції набрало законної сили. Рішенням суду встановлено, що віднесення до критеріїв ризиковості було здійснено без законних підстав та рішення ГУ ДФС у Запорізькій області є противоправним. Таким чином, зазначає позивач, зупинення реєстрації податкових накладних базувалося не на законі, тому рішення ГУ ДФС України з приводу відмови у реєстрації податкових накладних є незаконними, в тому числі і з виказаної вище підстави. А не тільки тому, що в квитанціях та в оскаржувальних рішеннях відповідача не зазначений конкретний перелік документів, що вимагався від Позивача для позитивної реєстрації спірних податкових накладних. Додатково на протиправність рішень податкового органу вказує невизначеність у Квитанціях конкретної підстави для зупинення спірних податкових накладних. Верховний суд у Постанові від 23.10.2018 року, у справі № 822/1817/23 вказав, що п.п. 1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податків (за яким реєстрація спірних податкових накладних була зупинена) містить декілька критеріїв (сім), тому від визначення конкретного критерії з п.п. 1.6. залежить перелік документів, що повинен надати платник податків для успішної реєстрації зупиненої податкової накладної. Відтак, вказує позивач, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обгрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Так на виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України позивачем до податкового органу подано податкові накладні №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року.

Податкові накладні надані в електронному вигляді.

По кожній з податкових накладних позивачем отримано квитанції, відповідно до яких зазначено, що податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами обробки ДФС податкові накладні №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року прийняті, реєстрація зупинена.

Зупинення реєстрації податкових накладних вмотивована тим, що податкові накладні №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог відповідача, позивачем, повідомленнями, щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року, реєстрація, згідно з якими зупинена, були надані первинні документи (договори, специфікації до договорів, рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні доручення експрес накладні, картки рахунку 281, картки рахунку 361, додаткові угоди до договорів, тощо).

Рішеннями комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: № 1215081/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1213526/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213529/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1212440/24510970 від 04 липня 2019 року, № 1213505/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213537/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1215086/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1182886/24510970 від 04 червня 2019 року, № 1213532/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1215106/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1213541/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213576/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213511/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1212408/24510970 від 04 липня 2019 року, № 1213546/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213565/24510970 від 05 липня 2019 року позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних: №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року, мотивуючи це тим, що позивачем до податкового органу не надано у достатній кількості первинних документів, для підтвердження реальності господарських відносин по операціям з контрагентами відповідно до яких складені податкові накладні.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

За правилами пункту 185.1 статті 185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, саме на дату виникнення податкових зобов`язань та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За правилами пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

За правилами пункту 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24 жовтня 2018 року), податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<Рмx1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/ розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Зазначення у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних показників D та Р не є підставою для зупинення реєстрації, а є підставою для моніторингу господарської діяльності позивача.

За правилами пунктів 5, 10 вищеназваного Порядку, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Без дотримання погоджувальних і регуляторних процедур, Державна фіскальна служба України листом № 959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом № 960/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Пунктом 1 листа №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

1.1. платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.2. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.3. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

1.4. платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;

1.5. наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

При цьому, Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

За правилами пунктів 12, 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24 жовтня 2018 року), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

А відповідно до пунктів 18-20 цього Порядку, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

В силу вимог пункту 21 цього Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних встановлено, що реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з посиланням на те, що податкові накладні відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Поміж того, що Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку, слід зауважити, що підпункт 1.6. пункту 1 не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Сторонами відповідачів не надано суду жодного належного і допустимого доказу того, що Комісією Головного управління ДФС в Запорізької області приймалось рішення про віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Рішення (протокол) комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 11 квітня 2018 року за №13 про визначення позивача таким, що відповідає підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку визнано протиправним та скасовано рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року по справі №808/1636/18. Разом з тим рішенням суду зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області виключити з бази ризикових платників Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок».

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року по справі №808/1636/18 набрало законної сили 16 листопада 2018 року.

Більше того, підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не зрозуміло під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадало Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка".

Також у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Нечітке формулювання органом ДФС у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, а саме: «…Запропоновано надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних…», зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, якими була оформлена відповідна господарська операція.

Слід зазначити, що у пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року (у відповідній редакції) зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен дифенціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Отже, не визначивши чіткого переліку документів, які потрібні податковому органу для прийняття рішення, або спростування «ризиковості» суб`єкт господарювання не має можливості надати ті документи, яких не вистачає для прийняття рішення, що в свою чергу позбавляє платника податків права на реєстрацію податкової накладної.

Таким чином можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання, без наведення відповідного переліку, або недоліків призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Таким чином, податковий орган при відмові в реєстрації податкових накладних №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року, в ЄРПН не може посилатися на недостатність документів, які він не зазначив у переліку при прийнятті рішення про зупинення реєстрації податкової накладної.

Як встановлено судом, податкові накладні №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року є такими, що підлягають реєстрації.

На підтвердження вчинення господарських операцій позивачем до суду надано первинні документи такі як: договори, специфікації до договорів, рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні доручення експрес накладні, картки рахунку 281, картки рахунку 361 , додаткові угоди до договорів, тощо.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" надано контролюючому органу документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Запорізькій області рішення про реєстрацію податкових накладних №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року для їх реєстрації.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, а також не надання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Крім того, податковий орган зазначив в розділі «Додаткова інформація» причину прийняття рішення про відмову, а саме відсутність первинних документів щодо транспортування товару від постачальника.

Суд зазначає, що закупка товару підтверджена зареєстрованими податковими накладними постачальників позивача. Відомості про постачальників позивача та операції з ними містяться в базі даних відповідача та відповідач мав змогу перевірити реєстрацію податкових накладних по закупці товару. Крім того, продаж товару позивачем підтверджується господарськими договорами з державним підприємством. Актів перевірки про встановлення фіктивної господарської операції по спірним податковим накладним щодо купівлі продукції позивача чи будь- яких інших доказів в протилежність позиції позивача відповідачем не надано.

Стосовно оплати товару, як доказу закупки та поставки товару, суд зазначає наступне.

Оплата від постачальників позивача не є доказом на підтвердження закупки та поставки товару, обов`язковість цієї обставини не встановлена законом. Позивач додав до позову копії зареєстрованих податковим органом податкових накладних постачальників позивача, які підтверджують, що операція з закупки товару є підтвердженою. Тобто, якщо б закон забороняв реєструвати операцію без надходження оплати, тоді б закупка товару позивачем була б незареєстрованою. Тому, якщо покупець товару не розрахувався за товар, у реєстрації податкової накладної позивача не може бути відмовлено з цієї підстави. Докази оплати товару долучалися в разі надходження коштів від контрагентів. Крім того, несвоєчасна оплата за поставлений позивачем товар не може свідчити про наявність фіктивності господарської операції по спірним податковим накладним.

Суд також зазначає, що транспортні накладні по закупці товару позивачем не є обов`язковим документом. Вказана правова позиція узгоджується із постановами Верховного суду від 12.06.2018 №826/11879/13-а (касаційне провадження №К/9901/4022/18), №815/3310/17 від 12.06.2018 (касаційне провадження №К/9901/49561/18). Також операція із закупки товару позивачем є зареєстрованою у ЄРДПН, на підтвердження чого служить податкова накладна постачальника. Позивачем на реєстрацію подавалась господарська операція з продажу товару, а не про закупку товару.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагентів, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах з його контрагентами які свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

На думку суду, позивачем надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року, через що суд приходить до висновку про те, що рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1215081/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1213526/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213529/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1212440/24510970 від 04 липня 2019 року, № 1213505/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213537/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1215086/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1182886/24510970 від 04 червня 2019 року, № 1213532/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1215106/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1213541/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213576/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213511/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1212408/24510970 від 04 липня 2019 року, № 1213546/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213565/24510970 від 05 липня 2019 року підлягають скасуванню.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкових накладних, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначає Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Так, відповідно до пункту 19 та пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (із змінами; далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1215081/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1213526/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213529/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1212440/24510970 від 04 липня 2019 року, № 1213505/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213537/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1215086/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1182886/24510970 від 04 червня 2019 року, № 1213532/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1215106/24510970 від 08 липня 2019 року, № 1213541/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213576/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213511/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1212408/24510970 від 04 липня 2019 року, № 1213546/24510970 від 05 липня 2019 року, № 1213565/24510970 від 05 липня 2019 року підлягають скасуванню, то відповідно з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 року № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довели правомірності оскаржуваних рішень, а тому заявлені позивачем вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю, а саме вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у строк 5 днів з моменту набрання законної сили, суд зазначає про наступне.

Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи, 07 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Адвокатським Бюро «Сергія Жечева» укладено договір - доручення про надання правової допомоги, що підтверджується самим договором, копія якого додається до адміністративного позову згідно з кількістю учасників у справі. Предметом вказаного договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, у тому числі і ведення даної справи .

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги позивач отримав правову допомогу, яка полягала у наступному: отримання з електронної бази даних програмного забезпечення «Me.doc» первинної бухгалтерської документації за господарськими операціями по кожній податковій накладній (договори, рахунки фактури, видаткові накладні, податкові накладні з закупки товару, квитанції про реєстрацію податкових накладних з закупки товару, договори поставки з продажу товару, рахунки та видаткові накладні з продажу товару, експрес-накладні ТОВ «Нова пошта», картки складського обліку з закупки та продажу товару, картки з обліку надходження оплати за товар тощо), друк в одному екземплярі кожного з зазначених документів. правовий аналіз укладених між Клієнтом та його контрагентами договорів, складених первинних та бухгалтерських документів, що подавалися на реєстрацію податкових накладних. Звірка наявності документів на закупку товару, перевірка номенклатури та кількості товару у видаткових накладних на закупку товару, облік купленого товару на складі позивача, відповідність руху товару договорам та видатковим накладним з продажу товару, складський облік продажу товару зі складу позивача, наявність податкових повідомлень рішень по здійсненим господарським операціям, перевірка рішень суду з питань притягнення покупців товару за відповідальності за податкові порушення в межах господарських операцій, що подавалися на реєстрацію позивачем тощо. Підготовка позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду про зобов`язання вчинити реєстрацію податкових накладних. Опис господарських операцій з закупки та продажу товару, із виказанням кожного первинного бухгалтерського документу за кожної з податкових накладних, зазначення додатків позовної заяви, складання опису відправлення кореспонденції, з підрахунком кількості аркушів. Підготовка додатків до позовної заяви. Копіювання двох пакетів додатків до позову. Завірення трьох пакетів додатків до позову, а саме кожного з аркушів.

Детальний розрахунок наведений в розрахунку гонорару та Акті-приймання - передачі.

Документи на підтвердження надання та оплати правової допомоги будуть надані додатково.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що представником позивача станом на 30.09.2019 року не подано до суду доказів підтвердження надання та оплати правової допомоги, крім копії договору про надання правової допомоги від 07 травня 2019 року, копії ордеру на надання правової допомоги серії ЗП №110180 та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Представником позивача не доведено надання та оплату правової допомоги ТОВ «Промелектроніка», у зв`язку з чим, витрати на правову допомогу стягненню не підлягають.

Щодо заявлених ТОВ «Промелектроніка» судових витрат, які пов`язані із розглядом справи відповідно до п. 5 ч. З ст. 132 КАС України суд зазначає наступне.

В позовній заяві представником позивача зазначено, що ТОВ «Промелектроніка» звернулось до ФОП ОСОБА_2 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 ), за послугою згідно з КВЕД 18.13, у вигляді копіювання 2 екземплярів позовів з додатками для двох відповідачів Головного управляння «Державної фіскальної служби у Запорізькій області» та «Державної фіскальної служби України». На що позивач витратив 624 грн. 00 коп., у підтвердження чого слугує товарний чек від 09.08.2019 року.

З доданої до позовної заяви копії товарного чеку від 09.08.2019 вбачається, що ФОП ОСОБА_2 надано роздрібному покупцю поліграфічні послуги на суму 624 грн. 00 коп.

Тобто, у вищезазначеному товарному чеку не зазначено, що ФОП ОСОБА_2 надано саме ТОВ «Промелектроніка» послугу у вигляді копіювання 2 екземплярів позовів з додатками для двох відповідачів: Головного управляння «Державної фіскальної служби у Запорізькій області» та «Державної фіскальної служби України».

У зв`язку з вищевикладеним судові витрати, які пов`язані із розглядом справи стягненню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір за подання позову у розмірі 30736,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6559 від 19.08.2019.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного рішення Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№ 1215081/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 45 від 11 лютого 2019 року,

№ 1213526/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 46 від 12 лютого 2019 року,

№ 1213529/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 52 від 12 лютого 2019 року,

№ 1212440/24510970 від 04 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 56 від 13 лютого 2019 року,

№ 1213505/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 57 від 13 лютого 2019 року,

№ 1213537/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 59 від 13 лютого 2019 року,

№ 1215086/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 13 лютого 2019 року,

№ 1182886/24510970 від 04 червня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 40 від 08 лютого 2019 року,

№ 1213532/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 68 від 13 лютого 2019 року,

№ 1215106/24510970 від 08 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 73 від 15 лютого 2019 року;

№ 1213541/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 72 від 15 лютого 2019 року,

№ 1213576/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 90 від 19 лютого 2019 року;

№ 1213511/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 95 від 20 лютого 2019 року,

№ 1212408/24510970 від 04 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 106 від 22 лютого 2019 року;

№ 1213546/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 136 від 28 лютого 2019 року,

№ 1213565/24510970 від 05 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 81 від 18 лютого 2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»: №45 від 11 лютого 2019 року, №46 від 12 лютого 2019 року, №52 від 12 лютого 2019 року, №56 від 13 лютого 2019 року, №57 від 13 лютого 2019 року, №59 від 13 лютого 2019 року, №60 від 13 лютого 2019 року, №40 від 08 лютого 2019 року, №68 від 13 лютого 2019 року, №73 від 15 лютого 2019 року, №72 від 15 лютого 2019 року, №90 від 19 лютого 2019 року, №95 від 20 лютого 2019 року, №106 від 22 лютого 2019 року, №136 від 28 лютого 2019 року, №81 від 18 лютого 2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 30736,00 грн. (тридцять тисяч сімсот тридцять шість гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

У задоволенні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 30 вересня 2019 року.

Суддя М.С. Лазаренко