Справа № 400/1717/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1717/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
рішення суду першої інстанції прийнято
у м. Миколаїв 27 серпня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ) з вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- зобов`язати відповідача внести зміни та доповнення до п.2 підпункту 2.1. наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.02.2019 року № 25 (по стройовій частині), щодо виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за час проходження служби підполковником юстиції ОСОБА_1 у розмірі - 57 470,77грн., без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

- зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно у розмірі - 57 470,77грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за час проходження військової служби в Збройних Силах України позивач не отримував належним чином необхідне йому речове майно та не отримав компенсацію за не отримане речове майно при звільненні, у зв`язку з відсутністю у відповідача коштів.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що позивачу було роз`яснено листом щодо строків та порядку виплати грошової компенсації за не отримане речове майно. Таким чином, з урахуванням заяв позивача, відповідач вважає, що права та свободи позивача порушені не були, а грошова компенсація за неотримане речове майно буде нарахована після надходження коштів до військової частини.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 04.02.2019 року № 25 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Перед звільненням позивач 01.02.2019 року звернулася до відповідача з рапортом про виплату грошової компенсації замість речового майна, що належить до видачі та надати Довідку про вартість речового майна, що належить до видачі.

Рапорт позивача було задоволено частково, 28.02.2019 року позивачу видано Довідку № 154 "Про вартість речового майна, що належить до видачі". Відповідно до вказаної Довідки, вартість недоотриманого позивачем речового майна складає 57470,77грн., про що не вказано в Наказі про виключення позивача особового складу військової частини.

29.05.2019 року позивачем направлено на адресу відповідача Запит на інформацію щодо строків виплати належної мені грошової компенсації.

03.06.2019 року, за вихідним №3/39/27/3-1103 позивач отримав відповідь відповідача на вказаний вище запит, відповідно до якої відповідач вказав, що виплата за Довідкою № 154 буде проведена лише при надходженні коштів від головного розпорядника коштів - Головного управління Національної гвардії України, на рахунок військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Оскільки відповідачем не було здійснено виплату грошової компенсації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час підписання наказу №25 від 04.02.2019 року про звільнення ОСОБА_1 , останній мав право на грошову компенсацію вартості речового майна, яку він не отримав в період проходження військової служби.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Отже, останнім днем військової служби позивача (днем фактичного звільнення) є день виключення його із списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 , тобто - 29.08.2018.

Як передбачено ст. 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, речове забезпечення військовослужбовців» здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі - Порядок № 178).

Відповідно до п. 1 Порядку № 178, вказаний Порядок визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Так, п. 3-5 Порядку №178, встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року , та оформляється згідно з додатком.

З аналізу тексту Порядку № 178 видно, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно виплачується військовослужбовцю з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби (пункт 3), за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини (пункт 4) та довідки про вартість речового майна (пункт 5).

Матеріал справи містять Довідку № 154 від 28.02.2019 року "Про вартість речового майна" видану військовою частиною НОМЕР_2 , що належить до видачі" (а.с.17), якою визначено суму грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 та підставою для видання якого зазначено рапорт позивача від 01.02.2019.

Отже, на час підписання наказу про звільнення та про виключення позивача з особового складу військової частини НОМЕР_2 , відповідач мав вказати пункт щодо виплати позивачу грошової компенсації вартості речового майна, яку він не отримав в період проходження військової служби, але такого пункту відповідач не вказав.

При цьому, оскільки позивачем дотримано порядок звернення за грошовою компенсацією вартості неотриманого речового майна, у суб`єкта владних повноважень відсутні підстави для відмови.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на час підписання наказу №25 від 04.02.2019 року про звільнення ОСОБА_1 , останній мав право на грошову компенсацію вартості речового майна, яку він не отримав в період проходження військової служби.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов обґрунтованих висновків, що позивачем доведено право на отримання грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, а відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не надав до суду доказів виплати грошової компенсації, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.