Справа № 640/11811/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенко Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» звернулось до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Державної служби геології та надр України від 23.04.2019 року № 125 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5615 від 25.07.2012 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» і пункт 23 Додатку 2 до наказу Державної служби геології та надр України від 23.04.2019 року № 125 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Зупинено дію пункту 2 наказу Державної служби геології та надр України від 23.04.2019 року № 125 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 25.07.2012 року № 5615, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» і пункт 23 Додатку 2 до наказу Державної служби геології та надр України від 23.04.2019 року № 125 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, дію яких зупинено» до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/11811/19.

Державна служба геології та надр України звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю сторін в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх інтересам до ухвалення рішення в цій адміністративній справі.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, основними видами господарської діяльності ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська» є видобування кам`яного вугілля (КВЕД 05.10.) та оптова торгівля твердим паливом (46.71.).

Державною службою геології та надр України видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» спеціальний дозвіл на користування надрами від 25.07.2012 року №5615, а саме: на видобування кам`яного вугілля і супутніх корисних копалин, назва родовища «Шахтоділянка по пластах n1, l1, виділена у межах шахтного поля діючої шахти №1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та ділянки Новогродівська глибока, строком на 20 років.

Ведення основної господарської діяльності позивачем можливо виключно на підставі Спеціального дозволу на користування надрами № 5615, виданого 25.07.2012 року Державною службою геології та надр України (далі також - Спеціальний дозвіл №5615).

Оскаржуваним наказом зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 5615 від 25.07.2012 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська».

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову посилається на те, що таке зупинення спеціального дозволу на користування надрами унеможливлює здійснення позивачем своїх зобов`язань за договорами/контрактами, укладеними з іншими підприємствами, що, в свою чергу, призведе до застосування останніми штрафних санкцій до позивача, руйнування усталених господарських відносин, псування ділової репутації позивача на ринку та інших несприятливих наслідків, які в свою чергу можуть призвести до банкрутства ТОВ «Шахта 1-3 «Новогродівська».

Також вказує, що зупинення проведення гірничих робіт унеможливлює видобування вугілля, наслідком чого є порушення Товариством виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 02.05.2018 року № 02/05/18 щодо поставки вугілля в межах установлених ним строків.

Крім того, зупинення дії Спеціального дозволу призведе до неможливості виконання позивачем своїх обов`язків по виплаті заробітної плати перед працівниками підприємства, скорочення чисельності, що, в свою чергу, свідчить про порушення державних гарантій на працю та оплату праці, адже позивач не матиме реальної можливості виконувати свої зобов`язання перед працівниками, у зв`язку з неможливістю здійснювати свою господарську діяльність.

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову посилається на те, що невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду та на очевидну протиправність дій відповідача.

На підтвердження обставин протиправності оскаржуваного рішення зазначено, що підставою зупинення Спеціального дозволу №5615 відповідачем вказано порушення Товариством статті 51 Кодексу України про надра, посилаючись на відсутність погодженого проекту розробки запасів вугілля з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (лист Держгеонадра від 07.05.2019 року № 8406/03/14-19).

Однак, питання погодження Проекту досліджувалось судом і за результатами розгляду адміністративної справи № 200/11311/18-а, між тими ж учасниками справи ухвалено судове рішення від 30.11.2018 року.

На переконання колегії суддів зупинення дії спеціального дозволу до прийняття судового рішення за результатами розгляду справи №640/11811/19 по суті унеможливить здійснення господарської діяльності заявником, що ускладнить ефективний захист прав в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд приходить висновку про те, що заявниками були надані докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У той же час, вжиття заходів забезпечення позову за даних обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.

Забезпечення позову буде ефективним засобом захисту (поновлення) порушених прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Заборона вчинення дій є тимчасовим заходом, не вирішує спір по суті та не є втручанням у діяльність суб`єкта владних повноважень, оскільки можливість вжиття такого заходу прямо передбачена процесуальним законодавством, наведеним вище.

При прийнятті рішення за результатами розгляду заяви про забезпечення позову судом також була врахована практика Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» Європейського суду з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини констатував, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Окрім того, Конституційним Судом України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 було наголошено на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, подані разом із заявами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та матеріальних витрат.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 150, 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта 1-3 «Новогродівська» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.07.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 31.10.2019