Справа № 420/5242/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5242/18
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Скрипченка В.О., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення 14.11.2018р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

09.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку його пенсії, шляхом включення до грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби для розрахунку пенсії: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на підставі довідки ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2018 року №14/1-821; сум місячної премії на підставі довідки про доходи ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; сум премії та одноразової винагороди на підставі його особового рахунку, виданого Одеським державним університетом внутрішніх справ; одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі довідки ГУ НП в Одеській області від 09.08.2018 року №820;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 03.09.2018 року, включивши до сум грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: матеріальну допомогу на оздоровлення в загальній сумі 2158,85 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в загальній сумі 7975,33 грн., індексацію в загальній сумі 2176,56 грн. на підставі довідки ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2018 року №14/1-821; місячну премію в загальній сумі 3934,96 грн. на підставі довідки про доходи ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; премію в загальній сумі 30375,5 грн., одноразову винагороду в загальній сумі 10152,68 грн. на підставі його особового рахунку виданого Одеським державним університетом внутрішніх справ; одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 158 949 грн. на підставі довідки ГУ НП в Одеській області від 09.08.2018 року №820.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем було протиправно відмовлено йому у перерахунку грошового забезпечення для призначення пенсії з врахуванням одноразових грошових допомог, виплат, премій та індексації, чим порушено його право на соціальний захист.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суд від 14 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації згідно довідки ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2018 року №14/1-821; сум місячної премії згідно довідки про доходи ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; сум премії та одноразової винагороди на підставі особового рахунку ОСОБА_1 виданого Одеським державним університетом внутрішніх справ за період з 04.03.2016 року по 25.11.2016 року, які ним отримувалися за останні 24 місяці перед звільненням та з яких сплачено страхові внески. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести (виходячи з 80% грошового забезпечення) перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2017 року, включивши до складу його грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: матеріальну допомогу на оздоровлення в загальному розмірі 2158,85 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 7975,33 грн., індексацію грошового забезпечення в загальному розмірі 2176,56 грн. згідно довідки ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2018 року №14/1-821; місячну премію в загальному розмірі 3934,96 грн. згідно довідки про доходи ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі; премію в загальному розмірі 30375,5 грн., одноразову винагороду в загальному розмірі 10152,68 грн. на підставі особового рахунку ОСОБА_1 , виданого Одеським державним університетом внутрішніх справ за період з 04.03.2016 року по 25.11.2016 року, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 01.01.2017 року і по день проведення такого перерахунку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ПФУ в Одеській області 05.12.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було грубо порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволені усіх позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для її часткового задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,

15.03.2017 року позивача було повідомлено про те, що йому з 01.01.2017 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призначено пенсію по інвалідності, основний розмір якої було призначено виходячи із 80% грошового забезпечення - у розмірі 8 922,57 грн.

Так, як видно з повідомлення про призначення пенсії (пенсійна справа №), при обчисленні пенсії ОСОБА_1 були враховані наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3000 грн., оклад за військовим званням - 2400 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 2700 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. премія 104,13 % - 3053,21 грн.

03.09.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ України в Одеській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням зазначених вище виплат на підставі довідок, оригінали яких були долучені до цієї заяви, з дати виникнення права на перерахунок з урахуванням раніше проведених виплат.

Проте, 20.09.2018 року ГУ ПФУ своїм листом №2195/Б-11 повідомило позивача про те, що на даний час органи Пенсійного фонду України не мають можливості і відповідних повноважень щодо перевірки правильності оформлення та відповідності чинному законодавству вищезазначених довідок та роз`яснено, що у разі наявності права на проведення перерахунку пенсії із зазначеного у зверненні позивача питання необхідно звертатися до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, т.б. фактично відмовило у перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості і доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірної відмови відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх лише частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до абз.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як слідує зі змісту вимог ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до приписів ч.ч.2,3 ст.9 вказаного Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців фактично входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 Закону України №2011, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч.3 ст.43 Закону України №2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.7 Постанови КМ України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України №2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт же сплати з цих виплат єдиного внеску, не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст.43 Закону України №2262, який є вичерпним.

Таким чином, з аналізу зазначених вище норм, судова колегія приходить до висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги для вирішення соціально-побутових питань, т.б. виплати, які здійснювались не щомісячно, не входять до встановленого ч.3 ст.43 Закону України №2262-ХІІ вичерпного переліку видів грошового забезпечення, а отже, відповідно, відсутні і належні підстави для розрахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивача з урахуванням цих одноразових виплат.

При цьому, одночасно необхідно зазначити про те, що аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема, постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі №522/2738/17 та постановами Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №522/11262/16-а, від 13.03.2019 року у справі №758/12628/16-а, від 19.03.2019 року у справі №727/5754/16-а, від 26.04.2019 року у справі №734/1066/16-а.

Апеляційний суд не вбачає підстав для відступу від такої правової позиції.

Далі, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 03.09.2018 року звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок його пенсії із врахуванням до грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, премій, одноразової винагороди, одноразової грошової допомоги при звільненні.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач 20.09.2018 року своїм листом №2195/Б-11 фактично відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії.

Так, як вже зазначалося вище, оскільки виплати, які здійснювались не щомісячно, не входять до встановленого ч.3 ст.43 Закону України №2262-ХІІ вичерпного переліку видів грошового забезпечення, т.б. не включаються для розрахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії то, відповідно, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку його пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової винагороди, одноразової грошової допомоги при звільненні задоволенню не підлягають.

Що ж стосується перерахунку пенсії позивачу з урахуванням сум премій, то судова колегія зазначає, що як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення про призначення ОСОБА_1 пенсії від 15.03.2017 року (а.с.14), позивачу вже була розрахована пенсія з урахуванням сум премій, зазначених в особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 04.03.2016 року по 25.11.2016 року, однак без врахування довідки про доходи ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі області за період з 07.11.2015 року по 03.03.2016 року (а.с.16).

Отже, за таких обставин, судова колегія в цій частині погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про наявність законних підстав для перерахунку позивачу пенсії, що безпідставно не було зроблено відповідачем на відповідну заяву останнього.

Далі, з приводу п/вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

У відповідності до ст.9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, згідно ст.1 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як передбачено ст.2 цього Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, оскільки індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція з цього спірного питання застосована і у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №638/9697/17, від 15.04.2019 року у справі №522/9659/16-а, від 21.08.2019 року у справі №344/9530/16-а.

Отже, враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги в частині не проведення позивачу перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення позивачу пенсії та виплати пенсії з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової винагороди, одноразової грошової допомоги при звільненні задоволенню не підлягають.

Разом з тим, аналізуючи вищевикладене, судова колегія, в свою чергу, вважає, що по справі наявні усі законні підстави для задоволення позовних вимог в іншій частині, т.б. щодо проведення позивачу перерахунку розміру грошового забезпечення з врахуванням сум премій та індексації.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду частково не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329,382 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням: сум індексації згідно довідки ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2018 року №14/1-821; сум місячної премії згідно довідки про доходи ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; сум премії на підставі особового рахунку ОСОБА_1 виданого Одеським державним університетом внутрішніх справ за період з 04.03.2016 року по 25.11.2016 року, які ним отримувалися за останні 24 місяці перед звільненням та з яких сплачено страхові внески.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести (виходячи з 80 відсотків грошового забезпечення) перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 03.09.2018 року, включивши до складу його грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби: індексацію грошового забезпечення згідно довідки ГУ МВС України в Одеській області від 09.08.2018 року №14/1-821; місячну премію згідно довідки про доходи ГУ НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; премію на підставі особового рахунку ОСОБА_1 виданого Одеським державним університетом внутрішніх справ за період з 04.03.2016 року по 25.11.2016 року, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 03.09.2018 року по день проведення такого перерахунку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06.11.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: В.О. Скрпченко

Т.М. Танасогло