Справа № 751/5490/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/5490/19 Головуючий у 1 інстанції: Цибенко І.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Савченка Сергія Васильовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції України, інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Савченка Сергія Васильовича, в якому просив визнати незаконним винесення та скасувати постанову ДП18 №563115 від 16.07.2019 про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2019 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що відповідачем не надано належних доказів того, що позивач керував транспортним засобом, на відеозаписі транспортний засіб знаходиться в нерухомому стані, отже, відсутнє правопорушення.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи сторони до суду не прибули.

Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.07.2019 р. відносно ОСОБА_1 інспектором ВБДР в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Савченко С.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №563115, в якій зазначено, що 16 липня 2019 року о 08.45 год. в м. Мена, вул. Сіверський Шлях, 55 Чернігівська обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Crafter державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Чернігів - Новгород Сіверський», в якого, на лобовому склі встановлено додатковий предмет, а саме: табличка (65 на 20 см.), яка обмежує оглядовість з місця водія, також, відсутня медична аптечка, працездатний вогнегасник, чим порушив вимоги п.п. 31.4.7 в); п.п. 31.4.7 є) Правил дорожнього руху; п. 6.8.6 ДСТУ 3649:2010.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову такою, що прийнята з порушенням чинного законодавства, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 16 липня 2019 року о 08.45 год. в м. Мена, вул. Сіверський Шлях, 55 Чернігівська обл. керував транспортним засобом Volkswagen Crafter державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Чернігів - Новгород Сіверський», в якого на лобовому склі встановлено додатковий предмет, а саме: табличка (65 на 20 см.), яка обмежує оглядовість з місця водія, також, відсутня медична аптечка, працездатний вогнегасник.

У зв`язку із порушенням позивачем вимог п.п. 31.4.7 в); п.п. 31.4.7 є) Правил дорожнього руху; п. 6.8.6 ДСТУ 3649:2010, інспектором ВБДР в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Савченко С.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №563115 від 16.07.2019 р.

Так, судом першої інстанції встановлено, що, згідно відеозапису зробленого інспектором патрульної поліції, на лобовому склі транспортного засобу Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_1 з середини салону встановлена табличка з написом «Чернігів-Новгород Сіверський».

Також, згідно відеозапису здійсненого за допомогою бодікамери СВ -00069, на лобовому склі транспортного засобу Volkswagen Crafter д.н.з. НОМЕР_1 встановлена табличка з написом маршруту перевезення «Чернігів-Новгород Сіверський», вказаний автомобіль стоїть безпосередньо біля автостоянки в м. Мена. При вході інспектора поліції в середину салону вбачається, що на пасажирських місцях сидять люди. Також, впродовж відеозапису видно, як пасажири виходять та заходять до автосалону. Біля місця водія мається напис, який закликає сплачувати за проїзд.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 16.07.2019 керував транспортним засобом, який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів.

Колегією суддів встановлено, що водій ОСОБА_1 повідомив про відсутність в транспортному засобі робочого вогнегасника та дістав неробочий вогнегасник (пустий), повідомивши інспектора поліції, що іншого в нього немає. На запитання інспектора поліції про наявність належної аптечки з ліками, водій відповів, що її немає.

Відповідно п.31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічно документації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.7 Інші елементи конструкції:

а)немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

б) не працює звуковий сигнал;

в)встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88 Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

є) відсутні:

-медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортною засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;

-працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, і вогнегасник повинні бути і, закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка і вогнегасник повинні розташовуватись у легкодоступних місцях.

Тип і кількість вогнегасників повинні відповідати встановленим норм їм Вогнегасники, якими забезпечуються транспортні засоби, повинні бути сертифікованими в Україні відповідно до вимог законодавства;

Так, пунктом 6.8.6 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролюванню» ДСТУ 3649:2010 передбачено, що не дозволено розміщувати предмети ( за винятком талона про технічний огляд у правій нижній частині вітрового скла і інших документів згідно з законодавством) або наносити покриви, які обмежують огляд з місця водія, відвертають його увагу, погіршують прозорість скла і можуть спричинити небезпеку травмування учасників дорожнього руху.

У верхній частині вітрового скла дозволено встановлювати смугу прозорої кольорової плівки, ширина якої не перевищує мінімальної відстані між верхніми межами вітрового скла і зони його очищування склоочисниками.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком відповідача про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого, не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що акт огляду транспортного засобу ТОВ «АВТОТРАНС» від 16.07.2019 р. про відповідність транспортного засобу Фольцваген Крафтер державний номер НОМЕР_1 по технічному стану і комплектації вимогам законодавства з безпеки руху та копія журналу реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом ТОВ «АВТОТРАНС» не спростовує використання транспортного засобу для надання послуг з перевезення пасажирів та відсутність у ньому 16.07.2019 р. справного вогнегасника і належної аптечки з ліками.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №563115 від 16.07.2019 р., винесена інспектором ВБДР УПП Савченком С.В. відносно ОСОБА_1 , законно, а тому, правові підстави для її скасування відсутні.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.