Справа № 813/2150/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9101/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Луньо Б.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській обл. на окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. про визнання протиправними дій (бездіяльності), вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській обл. про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу (суддя суду І інстанції: Коморний О.І., час та місце ухвалення судового рішення: 18.06.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту судового рішення: 18.06.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою суду від 18.06.2019р. задоволено частково заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі № 813/2150/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській обл. про зобов`язання вчинити дії; визнано протиправними дії та бездіяльність ГУ НП у Львівській обл. по виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. у справі № 813/2150/18; визнано протиправним та скасовано рішення, викладене в Протоколі № 1 засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського ГУ НП у Львівській обл. від 25.01.2019р., про відмову ОСОБА_1 в призначенні, нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у разі визначення йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію»; зобов`язано ГУ НП у Львівській обл. вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме: невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. у справі № 813/2150/18 при вирішенні питання про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з визначенням йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні; зобов`язано відповідача в десятиденний строк з дня набрання ухвалою законної сили надати відповідь до Львівського окружного адміністративного суду; в задоволенні інших вимог відмовлено (Т.1 а.с.201-206).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач ГУ НП у Львівській обл., який в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до безпідставного постановлення окремої ухвали (Т.2 а.с.3-11).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що існує суперечність між наданими позивачем для виплати одноразової грошової допомоги документами (довідка МСЕК) і обставинами, зазначеними у відповідних актах розслідування нещасного випадку Н-5 від 10.05.2016р., Н-1 від 11.05.2016р. (нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків, не пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю).

В рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. було зазначено, що вимога позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При розгляді справи № 813/2150/18 було визначено, що суд під час вирішення справ щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського вправі зобов`язати відповідний орган вирішити питання з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні, а не приймати рішення про виплату такої допомоги, що не належить до компетенції суду.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. у справі № 813/2150/18 було повторно розглянуто питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», однак правових підстав для нарахування і виплати такої не вбачалося.

Позивачем ОСОБА_1 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального і процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2 а.с.42-45).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ГУ НП у Львівській обл. не виконано рішення суду від 27.07.2018р. у справі № 813/2150/18, оскільки в Протоколі засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського № 1 від 25.01.2019р., на підставі якого закінчено виконавче провадження згідно виконавчого листа № 813/2150/18, зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено в оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності у зв`язку з тим, що обставини, викладені в частині «Висновок» в актах Н-5 від 10.05.2016р., Н-1 від 11.05.2016р. та у висновку службової перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень від 18.03.2004р. не відповідають обставинам подій та вимогам наказу МВС України № 1346 від 27.12.2002р.

Зазначені підстави відмови в оформленні та призначенні одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського щодо ОСОБА_1 є ідентичні підставам, зазначеним в Протоколі № 2 від 07.02.2018р., правова оцінка якому була надана Львівським окружним адміністративним судом в рішенні від 27.07.2018р. в справі № 813/2150/18 і така оцінка не була врахована боржником під час прийняття рішення, оформленого у вигляді Протоколу № 1 від 25.01.2019р.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції підставними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. визнано протиправним та скасовано рішення, викладене в Протоколі № 2 засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського ГУ НП у Львівській обл. від 07.02.2018р., про відмову ОСОБА_1 в призначенні, нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у разі визначення йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», що становить 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, що становить 440500 грн., в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затв. наказом МВС України № 4 від 11.01.2016р.; зобов`язано відповідача протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили вирішити питання про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з визначенням йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; в задоволенні решти вимог відмовлено (Т.1, а.с.128-135).

10.09.2019р. Львівським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду видано виконавчий лист № 813/2150/18 (Т.1, а.с.153).

Відповідно до постанови державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській обл. від 25.02.2019р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 813/2150/19 від 10.09.2018р. закінчено на підставі витягу з Протоколу № 1 від 25.01.2019р., згідно якого комісією відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги (Т.1, а.с.152 і на звороті).

06.06.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ НП у Львівській обл. по виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. у справі № 813/2150/18 за його позовом до ГУ НП у Львівській обл. про зобов`язання вчинити дії, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з визначенням йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні від 27.07.2018р.; визнати протиправним та скасувати рішення, викладене в Протоколі № 1 засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського ГУ НП у Львівській обл. від 25.01.2019р., про відмову ОСОБА_1 в призначенні, нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у разі визначення йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію»; встановити ГУ НП у Львівській обл. десятиденний строк з дня набрання ухвалою законної сили відповіді по виконанню вказівок, що містяться в ухвалі (Т.1, а.с.156-162).

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що відповідач добровільно не виконав рішення суду, оскільки в Протоколі засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського № 1 від 25.01.2019р., на підставі якого закінчено виконавче провадження, зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з тим, що обставини, викладені в частині «Висновок» в актах Н-5 від 10.05.2016р., Н-1 від 11.05.2016р. та у висновку службової перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень від 18.03.2004р. не відповідають обставинам подій та вимогам наказу МВС України № 1346 від 27.12.2002р. Аналогічні підстави відмови в оформленні і призначенні одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського зазначені в Протоколі № 2 від 07.02.2018р., який був предметом спору в справі № 813/2150/18.

Згідно з ч.1.ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст.6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.129-1 Конституції України.

Аналізуючи вищенаведене, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б встановленому в ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції та слідує з матерів справи, Львівським окружним адміністративним судом 27.07.2018р. прийнято рішення у справі № 813/2150/18, яким визнано протиправним та скасовано рішення, викладене в Протоколі № 2 засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського ГУ НП у Львівській обл. від 07.02.2018р., про відмову ОСОБА_1 в призначенні, нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у разі визначення йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», що становить 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, що складає 440500 грн., в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затв. Наказом МВС України № 4 від 11.01.2016р.; зобов`язано відповідача протягом десяти днів з дня набранням рішенням законної сили вирішити питання про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з визначенням йому внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції, інвалідності III групи в розмірі відповідно до пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням його правової оцінки наданої судом у рішенні; в задоволенні решти вимог відмовлено.

При цьому, в рішенні суду зазначено, що при вирішення справ щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, суд вправі зобов`язати відповідний орган вирішити питання з урахуванням його правової оцінки, наданої у судовому рішенні, а не приймати рішення про виплату такої допомоги, що не належить до компетенції суду.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018р. у справі № 813/2150/18 відповідачем проведено засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. Згідно Витягу з Протоколу засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського № 1 від 25.01.2019р. відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з ідентичних підстав, які зазначені в Протоколі № 2 від 07.02.2018р., правова оцінка яких надана судом при прийнятті 27.07.2018р. рішення у справі № 813/2150/18.

Із аналізу Протоколів засідання комісії по розгляду оформлення і призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського слідує, що відповідачем не врахована правова позиція суду, яка викладена в судовому рішенні від 27.07.2018р., щодо правомірності рішення ГУ НП у Львівській обл., зазначеного в Протоколі № 2 від 07.02.2018р.

З урахуванням наведеного, судове рішення, яке набрало законної сили, не виконано відповідачем, а вжитті на його виконання заходи не свідчать про наміри суб`єкта владних повноважень його виконати у найсприятливіший для позивача спосіб.

Доводи апелянта в іншій частині, які викладені в апеляційній скарзі, на правомірність прийнятої ухвали не впливають.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив порушень норм процесуального права під час ухвалення окремої ухвали та погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для постановлення окремої ухвали, а тому оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та постановив окрему ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування окремої ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та керуючись приписами ст.139 КАС України, понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ НП у Львівській обл.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській обл. на окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. про визнання протиправними дій (бездіяльності), вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 813/2150/18 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Національної поліції у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. В. Глушко
Дата складення повного судового рішення: 06.11.2019р.