Справа № 260/1056/19
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2019 року м. Ужгород№ 260/1056/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії Львівська залізниця (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79000, ) до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (с. Кваси, 158, Рахівський район, Закарпатська область, 90640, ) про визнання незаконним та скасування пункту рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 листопада 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 07 листопада 2019 року.

Акціонерне товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (далі відповідач), в якому просить: 1) визнати незаконним та скасувати пункт 12.01 додатку 1 до рішення Квасівської сільської ради № 323 від 22.08.2018 р. « Про внесення змін до рішення № 310 від 22.06.2018 року Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території с. Кваси на 2019 рік» з моменту його прийняття; 2) стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2019 р. виробничим підрозділом «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень» філії "Львівська залізниця" AT "Українська залізниця" поштою із супровідним листом було отримано надане Квасівською сільською радою оскаржуване рішення № 323 від 22.08.2018 р. «Про внесення змін до рішення № 310 від 22.06.2018 року Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території с. Кваси на 2019 рік» з додатком №1. Пунктом 12.01 додатку 1 до оскаржуваного рішення № 323 від 22.08.2018 р. внесено зміни та встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки для розміщення і експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у розмірі 5% від їх нормативно-грошової оцінки, на відміну від первинно встановленої ставки рішенням від 22.06.2018 р. № 310 в 0,5%. Вважає, що пункт 12.01 додатку 1 до оскаржуваного рішення прийнятий з порушенням вимог Податкового законодавства України, оскільки при прийнятті спірного рішення не взято до уваги, що вимоги ч. 2 ст. 274 Податкового кодексу України не поширюються на користувачів державної та комунальної форми власності. Зазначає, що ставка земельного податку за земельні ділянки повинна регулюватись вимогами ч. 1 ст. 274 Податкового кодексу України, де ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що оскаржуване положення нормативно -правового акту (пункт 12.01 додатку 1 до рішення) втратило чинність, а тому не може бути оскаржене. Зазначає, що положення пункту 12.01 додатку 1 до рішення Квасівської сільської ради № 323 від 22.08.2018 р. «Про внесення змін до рішення № 310 від 22.06.2018 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території с. Кваси на 2019 рік» втратило чинність з 01 липня 2019 року. Звертає увагу, що позивач помилково вважає оскаржуване рішення правовим актом індивідуальної дії та вимагає його скасування з моменту його прийняття.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справ бей його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року виробничим підрозділом «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень» філії "Львівська залізниця" AT "Українська залізниця" поштою із супровідним листом було отримано надане Квасівською сільською радою рішення № 323 від 22.08.2018 року «Про внесення змін до рішення № 310 від 22.06.2018 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території с. Кваси на 2019 рік» з додатком №1.

Пунктом 12.01 додатку 1 до оскаржуваного рішення № 323 від 22.08.2018 року внесено зміни та встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки для розміщення і експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у розмірі 5% від їх нормативно -грошової оцінки, на відміну від первинно встановленої ставки рішенням від 22.06.2018 № 310 в 0,5%.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції Кодексу чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

З 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків.

Відповідно до п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Таким чином, нормами податкового законодавства наділено відповідача повноваженнями встановлювати місцеві податки та збори, в тому числі плату за землю у розмірі не вище 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено та у випадку, коли такі земельні ділянки перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання така ставка не може перевищувати 12%, за виключенням суб`єктів господарювання державної та комунальної форми власності.

Загальна площа земельної ділянки залізниці знаходиться в межах Квасівської сільської ради, складає 38,7 га, згідно з переліком погодженим Управління Держгеокадастру у Рахівському районі про наявність земель та розподіл їх по категоріях угідь, землекористувачах та землевласниках та відомостей згідно податкової декларації сплати земельного податку за 2018 рік.

Відповідно до наданої управлінням Держгеокадастру інформації про нормативно-грошову оцінку листом від 23.08.2018 р. № 19-7.25-369/110-18 визначено вартість 1 кв.м. земель з урахуванням коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки, відповідно до якої проводиться обрахунок та сплата податків.

У відповідності до ст. 65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

До земель транспорту на підставі ст. 67 Земельного кодексу України належать землі, надані підприємствам установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про транспорт» до земель залізничного транспорту належать землі надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту. Цю норму підтверджує також і ст. 68 Земельного кодексу України, в якій зазначено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням станціями та іншими будівлями. Землі залізничного транспорту повинні утримуватися у належному санітарному стані. Дана норма зазначена і в ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт».

Частиною 2 статті 73 Господарського кодексу України передбачено, що орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених Кодексом та іншими законодавчими актами.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.

Пунктами 1 та 2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що затверджено постановою Кабінету Міністрів України за № 735 від 2 вересня 2015 р. визначено: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 р. № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" перейменоване на акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", до статутного капіталу Товариства внесено:

майно залізничного транспорту загального користування; 100 відсотків акцій акціонерних товариств, що проводять ремонт тягового рухомого складу та виготовляють залізобетонні конструкції і шпали, повноваження з управління корпоративними правами яких здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

акції (частки, паї), що належать державі у статутному (складеному) капіталі господарських товариств, утворених за участю підприємств залізничного транспорту;

право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту;

право господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт.

Внесення права користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту, до статутного капіталу Товариства здійснюється відповідно до нормативної оцінки таких ділянок, а у разі її відсутності - відповідно до експертної оцінки.

Внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу Товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що пункт 12.01 додатку 1 до оскаржуваного рішення прийнятий з порушенням вимог Податкового законодавства України, оскільки при прийнятті спірного рішення не взято до уваги, що вимоги ч. 2 ст. 274 ПК України не поширюються на користувачів державної та комунальної форми власності.

Ставка земельного податку за земельні ділянки повинна регулюватись вимогами п. 274.1 ст. 274 ПК України, де ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд дійшов висновку, що встановлюючи земельний податок на землі залізничного транспорту, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання державної форми власності, на рівні 5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідач діяв поза межами власних повноважень, встановлених п. 274.1 ст. 274 ПК України, а тому відповідне рішення в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі порушують права позивача, як платника земельного податку та підлягають скасуванню.

Також, суд звертає увагу, що саме з часу набрання оскарженого рішення чинності воно підлягає обов`язковому виконанню позивачем та несе для нього правові наслідки, а тому суд вважає, що вказане рішення в частині встановлення ставки земельного податку підлягає скасуванню з моменту його прийняття.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, суд враховує, що в даній справі обов`язок доказування правомірності спірного рішення покладено на відповідача та він не навів суду переконливих, належних та допустимих доказів правомірності оскарженого рішення.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить висновку, що вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування пункту 12.01 додатку 1 до рішення Квасівської сільської ради № 323 від 22.08.2018 року Про внесення змін до рішення № 310 від 22.06.2018 року Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території с. Кваси на 2019 рік з моменту його прийняття відповідають вимогам законодавства та встановленим судом обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 189, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79000, ) до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (с. Кваси, 158, Рахівський район, Закарпатська область, 90640, ) про визнання незаконним та скасування пункту рішення задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати пункт 12.01 додатку 1 до рішення Квасівської сільської ради № 323 від 22.08.2018 року «Про внесення змін до рішення № 310 від 22.06.2018 року Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території с. Кваси на 2019 рік» з моменту його прийняття.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (с. Кваси, 158, Рахівський район, Закарпатська область, 90640, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79000, ) судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.), сплачений відповідно до платіжного доручення № 209 від 11 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець