Справа № 420/5745/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5745/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління ПФУ в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ПФУ в Одеській області до Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 17.09.2019 ВП №585423457 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2019 року адміністративний позов Головного управління ПФУ в Одеській області відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, та встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 1921грн.

21.10.2019 року за вх..№38707/19 від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду разом із доказами сплати судового збору у встановленому розмірі, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, витребувано у Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №585423457, призначено судове засідання на 05.11.2019 року.

В обґрунтування вимог позову представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що 20.09.2019 року управлінням було отримано постанову про накладення штрафу на боржника ВП№58423457 від 17.09.2019 року. Позивач не погоджується із вказаною постановою та вважає її протиправною, а на підтвердження позиції зазначає, що:

по-перше, оскаржувана Постанова винесена в межах примусового виконання рішення у справі №1540/4959/18. Рішення у даній справі було виконано Головним управлінням у повному обсязі - здійснено перерахунок пенсії, виплачено суму пенсії з 15.01.2019 року по 28.02.2019 року та зазначено, що виплата пенсії у період з 01.01.2018 року по 14.01.2019 року буде виплачена у встановленому чинним законодавством порядку. Підстав вважати, що вчинені дії не є виконанням рішення суду, немає;

по-друге, в частині виплати суми пенсії у період з 01.01.2018 року по 14.01.2019 року позивач вказує на дію положень Постанови Кабінету Міністрів від 22.08.2018 року №649 та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1. На виконання приписів даних актів позивачу направлявся лист про надання інформації щодо виконання рішення у справі №1540/4959/18. Позивач переконаний, що ним було вчинено всі передбачені законом дії на виконання рішення суду, у зв`язку із чим застосування штрафу до Головного управління є безпідставним.

01.11.2019 року за вх.№ЕП/8380/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що оскаржувана Постанова є правомірною, а позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування заявленої позиції представник відповідача зазначає, що державному виконавцю не було надано доказів здійснення всіх дій на дотримання Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року. Зважаючи на вказану обставину, а також наявність вже винесеної Постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду від 07.06.2019 року, відповідачем було повторно винесено Постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі. Беручи до уваги послідовність дій державного виконавця та відповідність винесеної постанови приписам чинного законодавства, відповідач вважає оскаржуване рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

У судове засідання, призначене на 05.11.2019 року, сторони не з`явились, сповіщались належним чином та своєчасно. 05.11.2019 року за вх.№ЕП/8460/19 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Головного управління.

Керуючись ч.9 ст.205 КАС України, розгляд справи суд продовжив в порядку письмового провадження.

Дослідивши у письмовому провадженні аргументи сторін та наявні письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року (а.с.14-19), яке набрало законної сили відповідно до ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року (а.с.21-22) по справі № 1540/4959/18 зобов`язано головне управління провести перерахунок та здійснити виплату пенсії з 01.01.2018 року ОСОБА_1 з урахуванням розміру за вислугу років 90 відсотків грошового забезпечення, врахованого для обчислення відповідної пенсії.

11 лютого 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 1540/4959/18 (а.с.57-58).

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 58423457 від 20.02.2019 року (а.с.59-60) головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторією Сергіївною відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1540/4959/18.

11.03.2019 року відповідачем отримано лист позивача «Про виконання рішення» від 04.03.2019 року № 3575/03 (а.с.64), відповідно до змісту якого, зокрема Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року, яке набрало законної сили відповідно до ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 року, ОСОБА_1 01.02.2019 року було проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року з урахуванням розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення. Також у листі зазначено, що доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 15.01.2019 року по 28.02.2019 року в сумі 2480,51 грн. буде виплачена разом з пенсією за березень поточного року, про що буде повідомлено додатково, а доплата пенсії за період з 01.01.2018 року по 14.01.2019 року в сумі 13539,49 буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

Відповідно до перерахунку пенсії від 1 лютого 2019 року за пенсійною справою № N/A8974 - Державна прикордонна служба України, пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 1 березня 2019 року, підстава перерахунку: рішення суду - 90% ГЗ з 01.01.2018 року, основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 48) (а.с.65).

07.06.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторією Сергіївною, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про накладення штрафу ВП № 58423457, якою за невиконання у повному обсязі вимог виконавчого листа № 1540/4959/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 11.02.2019 року накладено на боржника: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (а.с.33-34).

Листом Головного управління №11529/02-16 від 21.06.2019 року «Про надання інформації» відповідача повідомлено, що обставини щодо виконання рішення суду у справі №1540/4959/18 були повідомлення виконавчому органу у листі від 04.03.2019 року (а.с.36).

17.09.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторією Сергіївною, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про накладення штрафу ВП № 58423457, якою за повторне невиконання у повному обсязі вимог виконавчого листа № 1540/4959/18 накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 10200 грн. (а.с.12-13).

Не погоджуючись із прийнятою постановою від 17.09.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Оцінка правомірності Постанови від 17.09.2019 року судом оцінюватиметься за двома критеріями.

по-перше, чи вчинено Головним управлінням ПФУ в Одеській області всіх необхідних та можливих дій на виконання рішення суду у справі №1540/4959/18 (матеріальна ознака);

по-друге, чи є обґрунтованим саме повторне накладення штрафу на Головне управління (процесуальна ознака).

Надаючи оцінку спірним відносинам суд виходить із наступного.

За приписами ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, ч.ч.1, 2 ст.75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, згідно Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише при умові, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Головне управління на підтвердження своєї позиції вказує, що виконання рішення в частині виплати суми пенсії у період з 01.01.2018 року по 14.01.2019 року має бути проведено у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів від 22.08.2018 року №649 та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1.

Згідно з п. 1 Порядку № 649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до п. 2 Порядку № 649, зокрема, боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно з п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п. 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Згідно з п. 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

Знідно ч. 10 Порядку №649 Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Таким чином, зазначена постанова Кабінету Міністрів України № 649 визначає порядок виплати перерахований пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

В силу ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пунктом 1 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду (п.2 Положення).

Відповідно до пп.4 п. 2.1 та пп.2 п. 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Таким чином, аналіз наведених правових норм в їх сукупності свідчить, що невиконання судового рішення територіальним органом ПФУ, в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не має фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

При ухваленні рішення суд відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 24.01.2018р. у справі № К/9901/1598/18 (405/3663/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Крім цього, при оцінці вказаних обставин судом встановлено, що фактично Головне управління ПФУ в Одеській області здійснює виконання рішення суду у спосіб, що не лише не порушує норми чинного законодавства, а й здійснюється за чітко встановленим порядком, що відповідає приписам ст.19 Конституції України та виключає свавільну поведінку суб`єкта владних повноважень при виконанні ним рішення суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області було здійснено всі необхідні та можливі дії на виконання рішення суду у справі №1540/4959/18, у зв`язку із чим відсутні підстави для накладення штрафу за невиконання такого рішення.

Крім цього, під час розгляду справи судом встановлено, що оскаржувана Постанова про накладення штрафу є повторною санкцією, підставами для якою слугували два юридичних факти: невиконання рішення (про що судом вже надано оцінку) та наявність постанови від 07.06.2019 року про накладення первинного штрафу на Головне управління ПФУ в Одеській області.

Вказана Постанова від 07.06.2019 року оскаржувалась Головним управлінням у судовому порядку у рамках розгляду адміністративної справи №420/3701/19.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 року у справі №420/3701/19 у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни від 07.06.2019 року ВП № 58423457 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. відмовлено повністю.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 року у справі №420/3701/19 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року скасовано.

Прийнято нове рішення, яким адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни від 07.06.2019 року ВП № 58423457 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Постанова суду набрала законної сили 23.10.2019 року.

Тобто, на момент розгляду даної справи Постанова №58423457 від 07.06.2019 року є скасованою. Це виключає можливість накладення штрафу за повторне невиконання рішення на Головне управління, оскільки скасований штраф первинно накладений.

Таким чином, під час розгляду даної справи судом встановлено, що прийняття оскаржуваної постанови №58423457 від 17.09.2019 року про накладення на Головне управління штрафу за повторне невиконання рішення у розмірі 10200 грн. не відповідає фактичним обставинам, оскільки Головним управлінням було вчинено всіх дій на виконання рішення суду у справі №1540/4959/18, та не містить належного процесуально-правового підґрунтя, оскільки немає повторності невиконання рішення суду як кваліфікуючої ознаки за ч.14 ст.71 Закону.

У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що позов Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови №58423457 від 17.09.2019 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підстав встановлених судом фактів, за результатом дослідження наявних письмових доказів суд дійшов висновку про задоволення позову Головного управління ПФУ в Одеській області.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.п. 7, 8, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Враховуючи характер спірних правовідносин, позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у даній справі не є суб`єктом владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; не є суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, а тому, відповідно, є особою, на захист прав та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №23344 від 21 жовтня 2019 року щодо сплати судового збору за подання даного позову на суму 1921,00 грн. (а.с.4), відтак на підставі ч.1 ст.139 КАС України суд дійшов висновку про стягнення з Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління ПФУ в Одеській області () суму судового збору в розмірі 1921(тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ПФУ в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) в особі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.09.2019 ВП №585423457 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління ПФУ в Одеській області () судовий збір в розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 287,293 КАС України (10 днів з дня проголошення).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.