Справа № 520/10796/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 листопада 2019 р. Справа № 520/10796/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

представника позивача - Шрамко І .С.,

представника відповідача - Наумецької Е.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.09.2019 № 60 Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2019 року та включити до реєстру платників єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він отримав поштою акт камеральної перевірки від 30.09.2019 №64/20-40-57-06/ НОМЕР_1 та рішення від 30.09.2019 №60 про анулювання реєстраціі? та виключення з Реєстру платників єдиного податку. В якості підстав анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку зазначено порушення абз.8 п.п. 298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу Украі?ни, а саме не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. З доданого до акту перевірки витягу з інтегрованої картки платника податків вбачається, що станом на 01.04.2019 за позивачем обліковувався податковий борг у сумі 510 грн., а станом на перше число кожного наступного місяця - пеня у сумі 43 грн 16 коп. Узгоджене грошове зобов`язання виникло 22.11.2018 внаслідок нарахування штрафних санкцій за актом перевірки. Однак ця інформація, на думку позивача, не відповідає дійсності, адже він будь-яких податкових повідомлень-рішень (а також актів перевірок) стосовно 510 грн. не отримував, зазначені зобов`язання не є узгодженими, строк їхньої сплати не настав і тому податковим боргом відповідні суми не є. Безпідставним є також взагалі нарахування пені 43,16 грн на неузгоджену суму грошового зобов`язання. Протягом спірних 6 місяців наявність податкового боргу жодного разу не відображалася в електронному кабінеті платника та в публічних реєстрах осіб, які мають податковий борг. Отже, на думку позивача, сума 510 грн. не є узгодженим грошовим зобов`язанням, строк сплати якого настав, а пеня на неї взагалі нарахована неправомірно.

Ухвалою суду від 17.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано у відповідача докази виникнення у позивача 22.11.2018 року податкового боргу в сумі 510,00 грн: податкове повідомлення-рішення з доказами його направлення (вручення) позивачу, відповідний акт перевірки, докази/пояснення з приводу відображення наявності грошового зобов`язання (податкового боргу) в електронному кабінеті платника податків в проміжок часу з квітня по вересень 2019 року, документальне підтвердження/письмові пояснення з приводу дати та часу вчинення записів про виникнення грошових зобов`язань, які відображені в додатку до акту від 30.09.2019 року №64/20-40-57-06/ НОМЕР_1 .

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області надав відзив на позов, в якому, заперечуючи проти заявлених вимог з тих підстав, що Податковим кодексом України визначено декілька підстав для прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, одна з яких порушена позивачем, вважає, що контролюючий орган правомірно виключив позивача, "з метою встановлення соціальної справедливості при оподаткуванні позивача", просив в задоволенні позову відмовити.

На виконання ухвали суду від 17.10.2019 відповідач надав копії наступних документів: акт камеральної перевірки від 25.06.2018 №460/20-40-13-08/НОМЕР_1, податкове повідомлення - рішення від 27.08.2018 № на суму штрафу 510 грн., копії конверту і повідомлення про вручення з кодом 267.

Суд зазначає, що доказів або пояснень з приводу відображення наявності грошового зобов`язання (податкового боргу) в електронному кабінеті платника податків в проміжок часу з квітня по вересень 2019 року, документального підтвердження або письмових пояснень з приводу дати та часу вчинення записів про виникнення грошових зобов`язань відповідач до суду не надав.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив позовні вимоги залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві на позов, а також зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

На підставі акту камеральної перевірки від 30.09.2019 №64/20-40-57-06/НОМЕР_1 відповідачем прийнято рішення від 30.09.2019 №60 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку позивача. Підставою для такого анулювання слугувала наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: на 1 квітня 2019 року - 510 грн., на решту послідовних 5 місяців - 43 грн. 16 коп. пені.

Наявність податкового боргу відповідач обґрунтовує тим, що раніше на підставі акту камеральної перевірки від 25.06.2018 №460/20-40-13-08/НОМЕР_1 відповідачем було ухвалене податкове повідомлення-рішення від 27.08.2018 №, яке було направлено позивачу з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 267) та повернуто до контролюючого органу з відміткою за закінченням строку зберігання. Зазначена відмітка вчинена поштою шляхом наклеювання на конверт наліпки зі штемпелем відділення зв`язку. На повідомленні про вручення поштового відправлення №267 будь які відмітки відділення зв`язку і поштовий штемпель відсутні.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) розпочинається нарахування пені.

15.04.2019 грошове зобов`язання в сумі 510,00 грн. було сплачене позивачем без посилання на будь-яке податкове повідомлення рішення. Пеня у сумі 43,16 грн. сплачена не була, що позивачем не оспорюється. Також позивачем не оспорюється правомірність самого податкового повідомлення-рішення.

З розрахунку суми пені вбачається, що він виконаний відповідачем виходячи з дати виникнення узгодженого податкового зобов`язання 22.11.2018 в сумі 510 грн.

Відповідно до п.п. 298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового Кодексу Украі?ни платник єдиного податку зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у випадку у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів. У такому разі реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеному у податковому повідомленні - рішенні, застосовується штраф та нараховується пеня у порядку і розмірах, передбачених ст. 126 і 129 Податкового кодексу України, виникає право податкової застави на майно платника податків і таке грошове зобов`язання буде визнано податковим боргом.

Оскаржуване рішення відповідача про анулювання анулювання реєстраціі? та виключення з Реєстру платників єдиного податку засноване на тому, що починаючи з 22.11.2018 позивач мав податковий борг в сумі 510 грн, а починаючи з 15.04.2018 - в сумі пені 43 грн. 16 коп.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, зокрема в частині підстав і періоду виникнення податкового боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у відповіді на відзив стверджує, що будь-яких податкових повідомлень-рішень він не отримував, зареєстрований і постійно проживає за своєю податковою адресою, куди за версією відповідача було направлено податкове повідомлення-рішення, регулярно отримує усю кореспонденцію, включаючи рекомендовані листи і бандеролі, у тому числі протягом літа-осени 2018 року, що відповідачем не спростовано.

Абзацем 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Натомість, в матеріалах справи міститься надане відповідачем повідомлення про вручення №267 за формою №119, в якому відсутні будь-які відмітки пошти в обов`язковому розділі "заповнюється в об`єкті поштового зв`язку в місці призначення". Зокрема, в повідомленні про вручення відсутні відомості про дату невручення (повернення), причина невручення, підпис уповноваженої особи та відбиток поштового штемпелю, що надавало б змогу встановити дату, визначену абзацем 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України. Наліпка на конверті з поштовим відправленням не є належним доказом вручення податкового повідомлення-рішення в розумінні цієї норми, оскільки закон чітко визначає в якому саме документі мусить бути зазначена дата і причини невручення. Крім того, на цій наліпці дата поштового штемпелю є нерозбірливою, інших дат не вказано.

Суд також враховує той факт, що за даними офіційного сайту Укрпошти відправлення за номером 267 не зареєстроване в системі.

Відповідно до пункту 62 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, у разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до пунктів 116, 117 цих Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Відповідно до пунктів 1,4 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254 після підписання податкове повідомлення-рішення не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, - у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі.

Встановлена додатком 11 до зазначеного Порядку порядком форма податкового повідомлення-рішення "ПС" містить графу "Податкове повідомлення-рішення отримав (дата)****" з приміткою наступного змісту: "у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення проставляється дата вручення, вказана в повідомленні про вручення, або дата, наведена в поштовому повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення, а у разі надіслання документа засобами електронного зв`язку у порядку, передбаченому пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, - дата вручення, вказана у квитанції про доставку".

Таким чином, податковий орган при направленні на адресу фізичної особи-підприємця податкового повідомлення-рішення поштою повинен відобразити дату відправлення на податковому повідомленні-рішенні та прикріпити до нього повернуте повідомлення про вручення, в якому зазначається дата вручення або причини невручення.

Для встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають:відповідність адреси одержувача у поштовому відправленні місцю проживання або останньому відомому місцезнаходженню фізичної особи; повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення; відповідність дати відправлення на другому примірнику податкового повідомлення-рішення даті, зазначеній у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення тощо.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №826/14361/16.

Наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення не містить причин невручення і дати. Представлений позивачем примірник податкового повідомлення-рішення не містить дати у відповідному розділі.

У відзиві на позов і під час судового засідання представник відповідача не вказав дату, з якої слід, на його думку, вважати податкове повідомлення-рішення повернутим поштовою службою та, як наслідок, вважати його врученим позивачу з метою відліку строків узгодження податкового зобов`язання і виникнення податкового боргу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у податкового органу підстав вважати суму 510 грн за податковим повідомленням-рішенням від 27.08.2018 № узгодженим податковим зобов`язанням та, відповідно, про відсутність у подальшому підстав для нарахування пені.

Виходячи з цього, на час ухвалення рішення, що оспорюється, у позивача був відсутній податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів і анулювання його реєстрації як платника єдиного податку за правилом п.п. 298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового Кодексу Украі??ни є безпідставним. Рішення відповідача від 30.09.2019 №60 про про анулювання реєстраціі? та виключення з Реєстру платників єдиного податку є протиправним і підлягає скасуванню з моменту ухвалення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the UnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Вирішуючи вказану справу, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Належним способом судового захисту в межах спірних правовідносин повинно бути зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку другої групи з 01.04.2016 та включити до реєстру платників єдиного податку, є обґрунтованим з огляду на те, що звернення платника податків заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру, законодавством не передбачено, а відповідного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, як встановлено судами у справі та не спростовано контролюючим органом, не приймалось, відтак його скасування не можливе, а тому право позивача підлягає захисту та відновленню, шляхом приведення у стан, що існував до такого порушення з боку відповідача. (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №826/4418/14, Постанова Верховного Суду України від 06 листопада 2018 року у справі №820/4721/17).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61027, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати з моменту його ухвалення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.09.2019 № 60 Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61027, ) поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2019 року та включити до реєстру платників єдиного податку.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятьсот тридцять шість гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61027, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.