Справа № 280/1157/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1157/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.,

за участю сторін (представників): представника відповідача, представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року (суддя 1-ї інстанції Новікова І.В.) у справі № 280/1157/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжоілгруп" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2019 року звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ГУ ДФС у Запорізькій області викладене у протоколі №158 від 08.11.2018 в частині визначення ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» таким, що відповідає пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку; зобов`язання відповідача виключити з переліку ризикових платників ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» в АІС «Податковий блок».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 09.11.2018 року реєстрація всіх податкових накладних, що були виписані та надіслані ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена на підставі того, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». позивач зазначає, що відсутні будь-які об`єктивні підстави для віднесення підприємства-позивача до критерію ризикових платників, відсутні вироки суду відносно посадових осіб ТОВ «ТД «Запоріжолігруп», визнання окремих угод недійсними, тощо. Вказує, що відповідачем ані позивачу, ані суду не надано жодних обґрунтованих доказів щодо правомірності віднесення позивача до ризикових платників податків.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме за наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Вказує, що у випадку, коли виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. ТОВ «Запріжоілгруп» згідно протоколу №158 від 08.11.2018 внесено до переліку ризикових платників за наявною податковою інформацією отриманої від управління аудиту ГУ ДФС у Запорізькій області.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. У відзиві зазначає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що під час віднесення ТОВ «ТД «Запоріжолігруп» до переліку ризикових платників відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи відзиву. У задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Вислухавши представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 06.08.2013 року, код за , зареєстроване в реєстрі платників ПДВ 04.10.2013, ІПН 10, основні види діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); оптова торгівля хімічними продуктами; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля пальним; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; консультування з питань комерційної діяльності й керування.

З 09.11.2018 року реєстрація податкових накладних, що були виписані та надіслані від імені ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена на підставі того, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

ГУ ДФС у Запорізькій області на запит позивача надало відповідь №7260/10/08-01-07-03-10 від 13.02.2019, в якій роз`яснено підстави зупинення реєстрації податкових накладних, а саме зазначено, що рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області підприємство ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» (код за ) віднесене до переліку ризикових платників податку у зв`язку з наявністю ознак ризиковості.

Позивачу надано витяг з протоколу № 158 від 08.11.2018, в якому зазначено, що Комісія ухвалила рішення визначити наступні суб`єкти господарювання такими, що відповідають критеріям ризиковості (п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку): ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» (38839332).

Позивач, не погодившись з правомірністю віднесення його до ризикових платників податків, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов дійшов висновку, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Разом з тим, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом сьомим розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 117), Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Порядок роботи комісій).

Відповідно до п. 1 Порядку роботи комісій цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов`язки її членів.

Згідно з п. 2 Порядку роботи комісій комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктом 3 Порядку роботи комісій визначено, що комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначались листом Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

При цьому Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, втратили чинність 25.05.2018 р.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оспореного рішення хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, на виконання вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у періоді, в якому виникли спірні правовідносини, визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Суд вказує на те, що віднесення платника податків до переліку ризикових платників податків на підставі критеріїв ризиковості, визначених виключно листом ДФС від 21.03.2018 р. № 959/99-99-07-18, є безпідставним, оскільки листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 02.04.2019 р. в справі № 822/1878/18.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення нормативно-правовим актом та, відповідно, контролюючим органом конкретної підстави віднесення господарської операції чи платника податку до категорії ризикових. Вживання контролюючим органом загального посилання на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості, як в цьому випадку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до підстав зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Таким чином, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про включення позивача до переліку ризикових платників податків.

Посилання скаржника на правомірність рішення в силу приведених вище нормативно-правових актів та листа є безпідставними та спростовуються приведеними вище висновками суду щодо обов`язковості обґрунтованості та вмотивованості будь-якого індивідуального акту як рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо зобов`язання виключити його з переліку платників податків, як відповідають критеріям ризиковості, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржених рішень, які були предметом судового контролю у межах цієї справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 280/1157/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжоілгруп" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва