Справа № 554/6883/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р.Справа № 554/6883/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою патрульного поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Синицького Сергія Сергійовича на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 24.09.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Микитенко В.М.) по справі № 554/6883/19

за позовом ОСОБА_1

до патрульного поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Синицького Сергія Сергійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову патрульного поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Синицького С.С. ДП18 №058282 від 18.06.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2019 року позов задоволено.

Постанову ДП18 №058282 від 18.06.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративні правопорушення закрито.

Патрульний поліцейський Управління патрульної поліції в Миколаївській області Синицький С.С (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не врахування судом першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису, фотознімку дорожнього знаку, що призвело до невірного вирішення справи.

Позивачем не надано відзиву на апеляційну скаргу.

04.11.2019 року о 17:05 год. на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду з електронної адреси "" надійшов електронний лист, який містить скан-копію клопотання позивача, у якому останній просив надіслати на його поштову адресу копію апеляційної скарги із доданими до неї матеріалами, а також просив відкласти розгляд справи та надати строк для подання відзиву. В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що по телефону його було інформовано про те, що на 05.11.2019 року призначено розгляд апеляційної скарги відповідача, копія якої до позивача не надходила.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Так, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.11.2019 року, а також надано строк до судового засідання для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України, відповідно до частини сьомої якої суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Отже, для розгляду цієї категорії спорів встановлені скорочені строки розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до частини першої та другої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було належним чином повідомлено 29.10.2019 року про призначення розгляду даної справи на 05.11.2019 року о 09:30 год. за вказаним ним номером телефону, про що судовим розпорядником 29.10.2019 року складено телефонограму (а.с. 49). Окрім того, відомості про відкриття апеляційного провадження опубліковані на веб-порталі судової влади України, що підтверджується повідомленням про виклик у судове засідання (а.с. 48).

Відповідно до частини другої статті 269 КАС України копії позовної заяви (апеляційної скарги - за аналогією) та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Оскільки позивачем не було повідомлено суду офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, то апеляційну скаргу направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та повідомлено позивача про можливість отримати копію апеляційної скарги у Другому апеляційному адміністративному суді.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи скорочені строки розгляду апеляційної скарги, повідомлення позивача належним чином про розгляд справи, ненадання заявником доказів про неможливість отримання та ознайомлення із копіями апеляційної скарги та доданими до неї документами, підстави для задоволення поданого клопотання відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2019 року патрульним поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Синицьким С.С винесено постанову серії ДП18 №058282, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 22).

Згідно постанови 18.06.2019 року о 09:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Knapen, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Троїцькій в напрямку вул. Новозаводська м. Полтава продовжив рух прямо, не виконавши при цьому вимоги дорожнього знаку 4.3 «рух ліворуч» з табличкою до нього 7.5.2 «Вид транспортного засобу», чим порушив додаток 1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП .

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 4.3 "Рух ліворуч" з табличкою 7.5.2 "Вид транспортного засобу" застосовується для дозволу руху вантажних автомобілів з причепом з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів, на найближчому перехрещені проїзних частин тільки праворуч, ліворуч або на розворот.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що надані ним до суду першої інстанції докази, зокрема диск з відеозаписом та фотознімок дорожнього знаку з місця вчинення правопорушення, судом не взяті до уваги та їм не надано належної правової оцінки .

Колегія суддів зазначає, що розгляд зазначеної справи відбувався судом відповідно до ст. 286 КАС України в скорочені терміни. З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції 02.08.2019р. відкрито провадження по справі та визначено достатньо часу відповідачу для надання відзиву на позов та доказів. Проте відповідачем 23.09.2019 р. направлено засобами електронного зв`язку на адресу суду відзив на позов с копією постанови та фотознімку, а засобами поштового зв`язку відзив з додатками (зокрема диск із фотознімком), який надійшов до суду 26.09.2019 р., тобто після прийняття судом судового рішення, а отже дані докази з об`єктивних підстав не були враховані судом.

Зі змісту п.1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Наявна в матеріалах справи постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, а також про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення, отже відеозапис не є належним та допустимим доказом.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Враховуючи відсутність в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а також відомостей, що фіксування проводилось, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 428/2769/17.

З огляду на те, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2019 року правомірно скасована судом із закриттям провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 286, 310, 315,316, 321 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу патрульного поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області Синицького Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 24.09.2019 року по справі № 554/6883/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій