Справа № 160/9576/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Справа № 160/9576/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
01.10.2019 року Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива» (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради (далі відповідач), в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 21 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація має право одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Враховуючи викладене, 30.03.2019 року позивач звернувся до Дніпровської міської ради із запитом на інформацію, а саме скановану копію протоколу засідання конкурсної комісії конкурсу сміттєперевізників в місті Дніпро, який відбувся 12.09.2018 року. Проте, отримав відповідь у вигляді листа від 05.04.2019 року за підписом директора Департаменту екологічної політики Дніпровської міської ради ОСОБА_1 ., якою в задоволенні запиту було відмовлено. Відмова обгрунтована тим, що запитані позивачем документи відповідно до розпорядження міського голови від 07.12.2011 року номер 975-р «Про затвердження Переліку відомостей виконавчих органів Дніпропетровської міської ради, які належать до інформації з обмеженим доступом, та відомостей, які не містять ознак публічної інформації» належать до інформації з обмеженим доступом. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не надавши публічну інформацію на запит, протиправно порушив право позивача на інформацію передбачене ст. 34 Конституції України, Законом України «Про доступ до публічної інформації», Законом України «Про інформацію», у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
04.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 25.10.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 2).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
27.10.2019 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем не підтверджено право на звернення до суб`єкту владних повноважень, як громадської організації та не надано відомостей про те, що така діяльність відноситься до статутної. Крім того, зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є, зокрема, службова інформація. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 цього Закону до службової може належати така інформація: що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень (п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону). Так, розпорядженням міського голови від 07.12.2011 року № 975-р затверджено Перелік відомостей виконавчих органів Дніпропетровської міської ради, які належать до інформації з обмеженим, та відомостей, які не містять ознак публічної інформації. Відповідно до п. 2. Переліку, до інформації з обмеженим доступом належать відомості, що містяться в документах, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, зокрема протоколи. Також, розпорядженням від 06.02.2015 року 47-р затверджено Порядок доступу до публічної інформації Дніпропетровської міської ради та згідно із п. 2.2 оприлюдненню не підлягають, зокрема, внутрішньо організаційні документи (протоколи), пов`язані з процесами розробки та прийняття рішень і видання розпоряджень. Оскільки, запитувана позивачем інформація протокол №5 від 12.09.2018 року 19.09.2018 року є службовою інформацією з обмеженим доступом у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та розпоряджень міського голови від 07.12.2011 року №975-р, від 06.02.2015 року №47-р, то у відповідача відсутній обов`язок щодо її надання на запит громадської організації.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива» зареєстрована 21.03.2019 року рішенням Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області як громадське об`єднання, що не має статуту юридичної особи.
Протоколом № 1 від 18.03.2019 року установчих зборів засновників Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» визначено особу, яка має право представляти громадську організацію у правовідносинах з державою та іншими особами і вчиняти дії від імені громадської організації без додаткового уповноваження - ОСОБА_2 .
30.03.2019 року Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива звернулась до Дніпровської міської ради із запитом про надання публічної інформації № 1/ДОК-СМТ/ПРТ2018, яким просила надати на електронну адресу скановану копію протоколу засідання конкурсної комісії конкурсу сміттєперевізників в місті Дніпро, який відбувся 12.09.2018 року.
Проте, листом Департаменту екологічної політики Дніпровської міської ради від 05.04.2019 року №8/4-29 повідомлено, що згідно з п. 2.2 Порядку доступу до публічної інформації Дніпропетровської міської ради, затвердженого розпорядженням міського голови від 06.02.2015 року №47-р, протоколи, матеріали, конкурсів оприлюдненню не підлягають, оскільки належать до інформації з обмеженим доступом.
Отже, спір між сторонами виник з підстав фактичної відмови відповідача надати відповідь на інформаційний запит позивача про отримання публічної інформації.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.
У Законі України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII) закріплено право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
Відповідно до статті 20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Згідно зі статтею 21 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації» віл 13.01.2011 року № 2939VI (далі Закону України № 2939VI).
Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом (стаття 1 Закону № 2939-VI).
Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
У пункті 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
За змістом частини першої статті 5 цього Закону № 2939-VI, доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.
За змістом пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6цього Закону.
Частиною першою статті 6 Закону № 2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI).
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.05.2018 року по справі № 800/592/17, таке обмеження можливе при дотриманні всіх указаних вимог. Відповідність одному із зазначених критеріїв не відносить інформацію до службової (конфіденційної). Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих у частині другій статті 6 Закону № 2939 трьох вимог означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова в доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 22 Закону № 2939-VI, відмова в задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, наведених у пунктах 1-3 частини другої статті 6 цього Закону.
За приписами частини сьомої статті 6 Закону № 2939-VI, обмеженню в доступі підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (ч. 5 ст. 6 Закону №2939-VI).
З аналізу викладеного вбачається, що право особи на отримання публічної інформації включає в себе право на доступ до публічної інформації шляхом надання розпорядником інформації достовірної, точної та повної інформації на запит особи. Ненадання інформації на запит або надання інформації, яка не відповідає зазначеним критеріям достовірності, точності та повноти, по своїй суті, є відмовою у наданні публічної інформації.
Під час розгляду справи судом встановлено, що запитуючи інформацію позивач просив надати скановану копію протоколу засідання конкурсної комісії конкурсу сміттєперевізників в місті Дніпро, який відбувся 12.09.2018 року.
Нормами частини першої статті 22 Закону N 2939-VI визначено вичерпний перелік підстав, за умови існування яких розпорядником інформації може бути відмовлено у задоволенні запиту на отримання публічної інформації. При цьому, пунктом 4 частини 4 статті 22 Закону № 2939-VI закріплено обов`язок розпорядника інформації мотивувати підставу для своєї відмови у наданні публічної інформації.
Зі змісту відповіді відповідача від 05.04.2019 за № 8/4-29 на запит вбачається відмова у наданні запитуваної інформації з огляду на відсутність ознак публічної інформації.
При цьому, відмовляючи у наданні запитуваної інформації, відповідач, послався на Розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 07.12.2011 року № 975-р, яким затверджено Перелік відомостей виконавчих органів Дніпропетровської міської ради, які належать до інформації з обмеженим доступом та відомостей, які не містять ознак публічної інформації та Розпорядження від 06.02.2015 року 47-р, яким затверджено Порядок доступу до публічної інформації Дніпропетровської міської ради.
Однак такі підстави, не передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Так, Згідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону України обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Отже, вказані вимоги складають собою «трискладовий тест», який має застосовуватися розпорядником інформації під час віднесення будь-якої інформації до публічної інформації з обмеженим доступом.
Такий підхід також відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (статті 8) та практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до яких втручання у право на приватність особи можливе, якщо воно ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.
Таким чином, суд вважає, що відмовляючи у доступі до публічної інформації відповідач повинен був чітко вказати: 1) якому з перелічених у п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інтересів відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам); 2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (п. 2 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону України); 3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
При цьому, у відповіді відповідача відсутнє будь-яке обґрунтування щодо застосування «трискладового тесту», вказано лише, що запитані позивачем документи відповідно до розпорядження міського голови від 07.12.2011 року № 975-р «Про затвердження Переліку відомостей виконавчих органів Дніпропетровської міської ради, які належать до інформації з обмеженим доступом, та відомостей, які не містять ознак публічної інформації» належать до інформації з обмеженим доступом.
Отже, обмежуючи доступ до запитуваної позивачем інформації відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2939-VII, відповідач діяв не на підставі, та не у межах та у спосіб, що визначені Конституцією України та цим Законом.
З огляду на викладене суд вважає, що відповідач протиправно відмовив Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» у наданні запитуваної інформації, у зв`язку із чим її порушене право підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу публічну інформацію за запитом №1/ДОК-СМТ/ПРТ2018 від 29.03.2019 року.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також враховуючи, що обґрунтованих мотивів відмови у наданні запитуваної позивачем інформації відповідачем не вказано та законні підстави такої відмови відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії розпорядника інформації - Дніпровської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» №1/ДОК-СМТ/ПТР2018 від 30.03.2019 року.
Зобов`язати Дніпровську міську раду надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» публічну інформацію за запитом №1/ДОК-СМТ/ПТР2018 від 30.03.2019 року протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець