Справа № 452/455/16-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року

Київ

справа №452/455/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13404/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Рибачука А.І., Саприкіної І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2016 (головуючий суддя: Матковська З.М., судді: Затолочний В.С., Каралюс В.М.) у справі №452/455/16-а за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення міської ради, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення № 3 ХLI-ої сесії міської ради м. Рудки від 23.10.2015;

зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0.1 га, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з метою реалізації свого права на землю звернувся із відповідним клопотанням до відповідача про передачу йому у власність земельної ділянки з земель комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, втім за результатами розгляду вказаного клопотання відповідач листом від 09.11.2015 №611/02-14 проінформував, що для вирішення поставленого у зверненні питання ОСОБА_1 необхідно подати заяву з додатками, згідно вимог Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки, затвердженого рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 3 від 23.10.2015 (далі - Положення №3). Позивач вважає, що відмова ради, як і саме Рішення №3, є протиправними, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2016 адміністративний позов задоволено частково: зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у наданні позивачу земельної ділянки у приватну власність була немотивованою, оскільки його заява не була предметом розгляду на сесії міської ради. Що стосується визнання протиправним і скасування рішення, яким було затверджено Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки , то таке відповідачем прийнято у межах та у спосіб, визначених законодавством повноважень.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2016 постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2016 в частині відмови у задоволенні позову скасовано та в цій частині прийнято нове рішення про задоволення позову: визнано незаконним рішення №3 ХLI-ої сесії УІ скликання від 23.10.2015 Міської ради м. Рудки «Про затвердження «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності м. Рудки » з моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оспорюване рішення ради прийнято з порушенням встановленої законодавством процедури. Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначене рішення не оприлюднене в установленому законом порядку. Також при ухваленні рішення судом апеляційної інстанції прийняті до уваги покази свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (депутати міської ради та члени комісії з питань депутатської етики, регламенту, законності та місцевого самоврядування), які підтвердили, що міською радою при прийнятті оспорюваного у цій справі рішення було порушено регламент його підготовки і прийняття.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, міська рада подала касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення. Скаржник зазначив, що оспорюване у цій справі рішення прийнято у межах та у спосіб визначених законом повноважень, з повним дотриманням встановленої законодавцем процедури. Зокрема скаржник наголосив, що проект Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель комунальної власності м. Рудки неодноразово проходив обговорення у комісії з розгляду земельних питань, оприлюднений та ухвалений на засіданні виконавчого комітету та в подальшому рекомендований для затвердження на сесії.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.09.2016 відкрито касаційне провадження у справі.

15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким КАС України викладено в новій редакції.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В порядку статті 31 КАС України, пункту 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 10.06.2019 визначений новий склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29.10.2019 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.

На адресу суду касаційної інстанції від позивача надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, у яких останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просив суд залишити оскаржуване судове рішення без змін, а скаргу міської ради без задоволення.

Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій у межах спірних правовідносин встановлено, що 12.10.2015 позивач звернувся із заявою до відповідача про надання йому в порядку безоплатної приватизації вільної земельної ділянки, розташованої по вул. Східній в цьому ж населеному пункті для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га.

Листом від 09.11.2015 №611/02-14 відповідач повідомив заявника, що ним не дотримано вимоги Положення, у відповідності до якого йому необхідно зареєструватися в черзі на отримання земельної ділянки серед потребуючих громадян, облік яких ведеться у міській раді м. Рудки (пункти 2.1. 2.7-2.13. 3.7. 5.3 Положення). Загальна чисельність зареєстрованих в черзі громадян становить 353 особи.

Судами встановлено, що зазначене положення регулює взаємовідносини у сфері надання мешканцям м. Рудки земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розроблене на підставі Конституції України, Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV), Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР), Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вважаючи рішення Міської ради м. Рудки №3 від 23.10.2015, яким було затверджене це Положення незаконним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.

Верховний Суд відзначає, що предметом спору у цій справі є акт нормативно-правового характеру, який встановлює обов`язкові для виконання на території м. Рудки правила поведінки.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР встановлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин. Зазначені питання вирішуються відповідно до закону на пленарних засіданнях ради.

Згідно із положеннями статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм свідчить, що вирішення питань передачі земельних ділянок у власність із земель комунальної власності відповідних територіальних громад знаходиться у площині компетенції міських рад.

Відповідно до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із статтею 4 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах народовладдя та законності.

Так, згідно з частинами третьої, четвертої статті 140 Конституції, статей 2, 10 та частини третьої статті 24 Закону №280/97-ВР міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією та законами України, а за статтею 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні й інші акти у формі рішень.

Відповідно до положень статті 59 Закону №280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Таємне голосування обов`язково проводиться у випадках, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону.

Отже, право органів місцевого самоврядування видавати нормативно-правові акти є однією з найважливіших гарантій їх діяльності та формою реалізації принципу правової автономії місцевого самоврядування. Вони є основною юридичною формою реалізації завдань і функцій органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб. Шляхом видання акта орган місцевого самоврядування вирішує те чи інше питання (загальне чи індивідуальне), що виникає в процесі його діяльності, в інтересах реалізації завдань та функцій територіальних громад. Акт може створювати юридичну основу для виникнення, зміни чи припинення адміністративно-правових відносин або є юридичним фактом, що безпосередньо створює умови для виникнення, зміни чи припинення певних правових відносин.

Закріплення в Конституції норми про правові акти органів місцевого самоврядування обумовлено тим, що вони сприяють формуванню демократичної системи правотворчості. Акти органів місцевого самоврядування поряд із Конституцією, законами України, відповідними міжнародно-правовими документами, указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів, актами безпосередньої нормотворчості територіальних громад, актами місцевих органів виконавчої влади є важливим і необхідним елементом правового механізму місцевого самоврядування. Адже за допомогою актів органів місцевого самоврядування встановлюються норми права, які обов`язкові для населення, органів, установ та організацій, що здійснюють діяльність у межах відповідної території.

Відповідно до частин п`ятої, одинадцятої статті 59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI). Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом У№2939-VI, крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Пункт 2 статті 15 Закону №2939-VI передбачає, що розпорядники публічної інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником, а частина 2 зазначеної правової норми передбачає, що ці акти підлягають обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з дня затвердження документу. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Таким чином, Закон №2939-VI чітко встановлює строки та спосіб оприлюднення нормативно-правових актів та актів індивідуальної дії, до яких відносяться і рішення місцевих рад, і передбачає, що такі рішення підлягають оприлюдненню, в тому числі на сайті, невідкладно, але не пізніше 5 робочих днів з моменту їх затвердження.

Як свідчать обставини справи та правильно встановлено судом апеляційної інстанції, спірне рішення, у встановлені законом строки та спосіб місцевою радою не оприлюднене.

Доводи відповідача про належне оприлюднення зазначеного рішення на офіційному сайті міської ради не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Встановлені апеляційним судом обставини щодо неналежного оприлюднення акту органу місцевого самоврядування у суді касаційної інстанції не спростовані.

Колегія суддів зазначає, що порушення розпорядником публічної інформації порядку оприлюднення нормативно-правових актів є самостійною підставою для визнання такого акту незаконним.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, здійснює перевірку правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені у запереченнях на позов і апеляційну скаргу, та з урахуванням яких апеляційним судом вже надано оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а тому підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції - відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2016 у справі №452/455/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. І. Рибачук

І. В. Саприкіна