Справа № 340/1381/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 340/1381/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,
за участю представника позивача: Рябовол С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року в адміністративній справі № 340/1381/19, суддя суду першої інстанції Кармазина Т.М., за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 36 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 40 від 29.03.2019 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги полковнику ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду ІІ групи з 08.10.2018 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та ст.ст. 16 - 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на день встановлення інвалідності.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач як військовослужбовець отримав хворобу, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини та має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано п. 36 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 40 від 29.03.2019 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги полковнику ОСОБА_1 .

Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду ІІ групи з 08.10.2018 року, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та ст.ст. 16 - 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на день встановлення інвалідності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерства оборони України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за приписами чинного законодавства, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Зауважено, що оскільки різниця між датами встановлення позивачу інвалідності складає більше ніж 2 роки, права на виплату одноразової грошової допомоги він не має.

Від ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на обґрунтованість доводів апеляційної скарги Міністерства оборони України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, відзову на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах України.

Наказом т.в.о. Міністра оборони України № 297 від 25.05.2018 року позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом б частини 6 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 177 від 26.06.2018 року позивача виключено з особового складу частини з 26.06.2018 .

Згідно з виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 172401 від 08.02.1995 при первинному огляді позивачу встановлено III групу інвалідності в зв`язку із пораненням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби в ДРА.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 172063 від 24.10.2018 позивачу при повторному огляді встановлена з 08.10.2018 року II групу інвалідності, в зв`язку з захворюваннями, пов`язаними із захистом Батьківщини.

12 грудня 2018 року позивач звернувся до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

28 січня 2019 року військовим комісаром Кіровоградського обласного військового комісаріату, з супровідним листом №330, направлено директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 про призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги та відповідні документи до неї. Крім того, зазначено, що командування вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 40 від 29.03.2019 комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку про відмову полковнику ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги (пункт 36).

Згідно даного витягу з протоколу, комісія дійшла висновку, що заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення інвалідності в 1995 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги. Також, зазначено, що заявнику групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Порядку № 975, оскільки таке право не пов`язується з часом звільнення його з військової служби, а пов`язується з фактом і часом встановлення йому інвалідності як звільненому зі служби військовослужбовцю, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 4 ч. ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком 975 від 25.12.2013 року.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 від 25.12.2013 року, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

За приписами п. 11 Порядку № 975 від 25.12.2013 року, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно п. 12 Положення № 975 від 25.12.2013 року, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Отже, приписами чинного законодавства визначено право військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби, яке може бути реалізовано шляхом звернення до уповноваженого органу з відповідною заявою та наданням встановленого пакету документів.

При цьому, застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-446а14 та від 21 квітня 2015 року у справі № 21-135а15.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу була встановлена ІІІ група у зв`язку із пораненням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби в ДРА, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 172401.

В подальшому, починаючи з 08.10.2018 року позивачу була встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.

Так, з оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що підставою для відмови позивачу в призначенні одноразової допомоги було те, що заявник не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення інвалідності в 1995 році не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги. Заявнику групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення групи інвалідності.

В свою чергу, приписами ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення даної норми застосовується при вирішенні питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи та розміром одноразової грошової допомоги яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи.

Вказана правова позиція також відповідає висновкам Верховного Суду, відображеним в постанові від 21.06.2018 року по справі № 760/11440/17, що враховується відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться у залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.

В даному випадку, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності вперше, у зв`язку з чим, відмова відповідача у її призначенні з огляду на зміну позивачем групи інвалідності з ІІІ на ІІ понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

Також, що стосується посилань відповідача на невірне визначення розміру грошової допомоги з огляду на встановлення позивачу ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання та необхідності визначення її розміру на підставі п.п. 2 п. 6 Порядку № 975, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, інвалідність позивача настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, а відтак розмір одноразової грошової допомоги має визначатись на підставі п.п. 1 п. 6 Порядку № 975.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум необґрунтовано відмовила позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим, п. 36 протоколу № 40 від 29.03.2019 року не ґрунтується на приписах законодавства.

Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд та протиправності прийнятого ним рішення по даній справі, то ефективним способом захисту прав є зобов`язання Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності IІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року в адміністративній справі № 340/1381/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 07.11.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай