Справа № 161/10138/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9492/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кухтея Р.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2019 року, ухвалене суддею Олексюком А.В. у м. Луцьку о 12 год. 44 хв. у справі № 161/10138/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці ДФС № 1643/20500/19 від 05.06.2019 року в справі про порушення митних правил та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.06.2019 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс постанову в справі про порушення митних правил № 1643/20500/19, на підставі якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 176378,16 грн.

У цій постанові вказано, що станом на 05.05.2018 року позивач перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Адрія», під час митного оформлення товару, на підставі митної декларації № UA205090/2018/033311 від 05.05.2018 року, а саме автомобіля марки - Renault, модель - Trafic, номер кузова - НОМЕР_1 , вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 58792,71 грн., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації автомобіля та надав з цією метою органу доходів та зборів свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке містить неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації автомобіля.

Митний орган зазначив, що декларант для митного оформлення цього транспортного засобу подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 -007 НОМЕР_3 ZA від 19.06.2015 року, в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу - 16.07.2013 року. Натомість, офіційний представник виробника Renault в Україні - імпортер акціонерне товариство «Рено Україна» надав інформацію, що датою першої реєстрації автомобіля марки - Renault, модель - Trafic, номер кузова - НОМЕР_1 є 12.03.2013 року.

Однак, позивач стверджує, що декларант, ТзОВ «Адрія» при митному оформленні транспортного засобу надав митниці свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № CW-007-ZA, 2015CS15024 від 19.06.2015 року, яке, на думку позивача, є належним доказом, що засвідчує відомості про державну реєстрацію транспортного засобу. Крім цього, позивач стверджує, що при митному оформленні транспортного засобу надав нотаріально посвідчений переклад декларації про передачу транспортного засобу, який підписаний посадовою особою продавця Fraikin Assets та нортарільно посвідчений переклад сертифіката про детальний адміністративний статус транспортного засобу марки - Renault, номер кузова - НОМЕР_1 , які підтверджують відомості, зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме те, що такий вперше зареєстрований - 16.07.2013 року. Крім цього, позивач зазначає, що у нього не було умислу на вчинення вказаного правопорушення, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 05.06.2019 року у справі про порушення митних правил № 1643/20500/19 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України.

Провадження у справі про порушення митних правил закрито.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, Волинська митниця ДФС, яка просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що при митному оформленні транспортного засобу - Renault, модель - Trafic, номер кузова - НОМЕР_1 , декларант, ТзОВ «Адрія» при поданні митної декларації для розмитнення цього транспортного засобу зазначив дату першої реєстрації транспортного засобу - 16.07.2013 року та надав з цього приводу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № CW-007-ZA від 19.06.2015 року. Наведені відомості, на думку митного органу, не відповідають дійсності та є недостовірними з огляду на те, що офіційним представником виробника «Renault» в Україні - імпортером АТ «Рено Україна» у відповідь на запит податкового органу, надано інформацію про те, що дата виготовлення транспортного засобу є 2013 рік, а дата першої реєстрації - 12.03.2013 року.

У зв`язку з цим, митний орган дійшов висновку про те, що цей транспортний засіб використовується більше 5 років, а тому, ставка акцизного збору становить 0,8 євро за см. куб. замість 0,2 євро за см. куб., яку застосував позивач.

Митний орган вважає, що декларант умисно вказав невірну дату першої реєстрації транспортного засобу з метою зменшення митних платежів.

Тому, на думку відповідача, приймаючи постанову в справі про порушення митних правил, відповідач діяв в порядку і спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 20.02.2019 року до Волинської митниці ДФС з Головного управління ДФС у Волинській області надійшов акт № 1715/14- від 31.01.2019 року «Про результати документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Адрія» дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за окремими митними деклараціями, а саме: типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/033311 від 05.05.2018 року.

У акті перевірки зазначено те, що ТзОВ «Адрія» на підставі зовнішньоекономічного договору № 180RT від 25.09.2017 року, укладеного з відправником/експортеромSINO EUROPEAN LP, Suit 2,5 Vincent Street, Edinburg, EHЗ 6SW, Scotland, UK, Великобританія ввезено на митну територію України транспортний засіб - вантажний автомобіль марки Renault, модель - Trafic, бувший у користуванні, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, тип двигуна дизельний, об`єм двигуна - 1995 см. куб., потужність - 84 кіловат, номер кузова - НОМЕР_1 , призначений для перевезення вантажів дорогами загального користування, маса в разі повного навантаження - 2995 кг, вантажопідйомність - 360 кг, категорія - ТЗ-N1, кількість місць, включаючи водія - 2, тип кузова - вантажний рефрижератор, колісна формула - 4х2, внутрішній простір ТЗ не має стаціонарно встановлених місць для сидіння пасажирів та пристосування для їх кріплення, відсутні вікна в бокових панелях, не має пристроїв безпеки. Ознаки комфорту в зоні задньої частини кузова відсутні.

При митному оформленні вказаного транспортного засобу, декларант разом з митною декларацією № UA205090/2018/033311 від 05.05.2018 року надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № CW-007-ZA від 19.06.2015 року, у якому зазначена дата першої реєстрації автомобіля - 16.07.2013 року. Декларант, застосував ставку акцизного податку 0,02 євро за 1 см. куб. об`єму циліндрів двигуна, як до автомобіля, який перебуває у використанні до 5 років.

Водночас, в акті перевірки зазначено, що за даними офіційного дилера АТ «Рено Україна», які отримані Головним управлінням ДФС у Волинській області, дата випуску вказаного автомобіля - 2013 рік, дата першої реєстрації (вводу в експлуатацію) - 12.03.2013 року.

05.06.2019 року заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 прийняв постанову в справі про порушення митних правил № 1643/20500/19, на підставі якої позивача визнано винним в адміністративному правопорушенні, передбаченому статтею 485 Митного кодексу України і накладено штраф в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 176378,16 грн.

В цій постанові відповідач зробив висновки про те, що ОСОБА_1 , який станом на 05.05.2018 року перебував на посаді директора ТзОВ «Адрія», під час митного оформлення товару, а саме автомобіля марки - Renault, модель - Trafic, номер кузова НОМЕР_1 , вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 58792,71 грн., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації автомобіля та надав з цією метою органу доходів та зборів документи, що містять такі відомості.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не встановлено обставин, які б свідчили про умисне надання позивачем недостовірних даних, що було б об`єктивною причиною для помилкового визначення митної вартості митним органом на момент здійснення розмитнення автомобіля. Крім того, відповідач, заперечуючи вимоги позивача, не надав лист офіційного представника виробника «Renault» в Україні - імпортера АТ «Рено Україна» на який посилається обґрунтовуючи інформацію про дату першої реєстрації автомобіля марки - Renault, модель - Trafic, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 .

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Стаття 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною першою статті 266 МК України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Тобто, для притягнення до відповідальності позивача за порушення, передбачене статтею 485 МК України, необхідно встановити наявність умислу позивача на вчинення відповідних дій.

При цьому, для встановлення суб`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно правильно та повно встановити фактичні обставини справи задля розуміння наявності чи відсутності умислу ОСОБА_1 щодо заявлення в митній декларації неправдивих відомостей.

Згідно з частиною 2 статті 270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Склад правопорушення, передбаченого підпунктом 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, полягає у неправильному визначенні грошового зобов`язання з акцизного податку та податку на додану вартість при ввезенні на митну територію України автомобілів легкових та інших моторних транспортних засобів, призначених головним чином для перевезення вантажів.

Відповідно до підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не більше як 5 тон з робочим об`ємом циліндрів двигуна не більше як 2500 куб. см., що використовувалися, класифіковані за кодом згідно з УКТЗЕД на дату подання митної декларації у цій справі 0,02 євро за 1 куб. см. об`єму циліндрів двигуна. Ставка податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТЗЕД, застосовується для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років, з застосуванням коефіцієнту 40, а для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з застосуванням коефіцієнту 50.

В підпункті 14.1.251. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

З цього нормативного положення видно те, що для того щоб визначити митну вартість транспортного засобу важливим є з`ясування дати першої реєстрації транспортного засобу, яка свідчить про початок його використання і зазначена в реєстраційних документах виданих уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними.

Для здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України автомобіля марки «Renault», модель «Trafic», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 НОМЕР_1 , декларант, ТзОВ «Адрія», крім інших документів, подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу уповноваженими органами Королівства Бельгія № CW-007-ZA від 19.06.2015 року, в якому зазначена дата першої реєстрації транспортного засобу 16.07.2013 року.

Водночас, відповідач сумніви щодо правильності дати першої реєстрації вказаного транспортного засобу обґрунтовує тим, що в ході проведення Головним управлінням ДФС у Волинській області перевірки ТзОВ «Андрія» від офіційного представника виробника «Renault» в Україні - імпортера АТ «Рено Україна» податковий орган отримав лист № 279 від 06.11.2018 року з інформацією про те, що дата першої реєстрації транспортного засобу, автомобіля марки - «Renault», модель - «Trafic», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 є 12.03.2013 року.

При цьому, апеляційний суд зауважує те, що певні обставини повинні бути доведені відповідними засобами доказування.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане уповноваженим органом держави є належним документом, який засвідчує дату першої реєстрації транспортного засобу. Дата першої реєстрації транспортного засобу може бути підтверджена лише органом, який видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, і не інакше. Тому, лист офіційного представника виробника «Renault» в Україні - імпортера АТ «Рено Україна» не є належним доказом у справі. Разом з тим, відповідач до уповноваженого органу Королівства Бельгія, який видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не звертався.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що лист офіційного представника виробника «Renault» в Україні - імпортера АТ «Рено Україна» № 279 від 06.11.2018 року у матеріалах справи відсутній та відповідач суду не надав.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що позивач надав належний документ, який підтверджує дату першої реєстрації транспортного засобу, який ввезений ним на територію України, а митний орган не встановив обставин, які б свідчили про умисне надання позивачем недостовірних даних, що було б об`єктивною причиною для помилкового визначення митної вартості товару митним органом на момент розмитнення автомобіля.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем наявності складу митного правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного рішення, і в свою чергу безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2019 року в справі № 161/10138/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко
Повний текст постанови складений 06.11.2019 року