Справа № 460/401/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7395/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Гуляка В.В.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Недашківська К.М.), ухвалене в порядку письмового провадження в м.Рівне 03 червня 2019 року, повне судове рішення складено 03 червня 2019 року, у справі №460/401/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

21.02.2019 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, просила про визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що квитанції про неприйняття або квитанції про зупинення реєстрації ПН №№85, 89, 84, 86, 88, 87, 90, 80, 97, 95, 98, 96 не формувалися, натомість, фіскальний орган сформував Квитанції про прийняття ПН із зазначенням у них дати та часу формування, реквізитів податкових накладних, та результату проведення перевірок. Суд першої інстанції зазначив, що належним доказом реєстрації платником податків податкової накладної (наміру її реєстрації), в розумінні частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України, є квитанція про прийняття або неприйняття такої податкової накладної, або повідомлення про отримання звітності. При цьому, суд першої інстанції вказав, що позивачем подано до суду пояснення про те, що при формуванні ПН №№85, 89, 84, 86, 88, 87, 90, 80, 97, 95, 98, 96 платником податків не було сформовано квитанції про надіслання ПН на реєстрацію в ЄРПН та не було сформовано повідомлень про надіслання таких ПН у зв`язку з програмним збоєм та подальшим блокуванням електронної адреси, через яку здійснювалося надіслання ПН, однак позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів несправності системи у відповідний період, не надав доказів звернення до органу ДФС із заявою (скаргою) на виникнення збоїв у системі електронного адміністрування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що повідомлень про отримання / надіслання звітності в момент скерування податкових накладних за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на реєстрацію та, власне, квитанцій про прийняття / не прийняття / зупинення реєстрації податкових накладних не було сформовано та надіслано позивачу. Скаржник вказує, що у випадку подання електронної копії письмового доказу, останній посвідчується електронним цифровим підписом, при цьому, електронна копія письмового доказу не є електронним доказом. Звертає увагу, що жоден з поданих відповідачем доказів не є допустимим та не повинен братись до уваги судом.

В судове засіданні 04.11.2019 учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведена камеральна перевірка з реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт №853/17-00-13-05/ від 05.11.2018.

Відповідно до висновків вказаного акта перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 05.11.2018 №853/17-00-13-05/ ГУ ДФС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення, яким до ФОП ОСОБА_1 за затримку реєстрації податкових накладних застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 61933,33 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, таким, що прийняте у зв`язку із невірним застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, ФОП ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які вказують на допущені платником податків порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена статтею 120-1 ПК України.

За визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Так, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість та пункт 11 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено абзацом 8 такого змісту: «З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.»

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавця про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Як зазначено в акті перевірки від 05.11.2018 №853/17-00-13-05/ НОМЕР_1 та не заперечено скаржником протягом червня липня 2018 року сформовано податкові накладні: від 18.06.2018 №84 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.109); від 19.06.2018 №85 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.110); від 20.06.2018 №86 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.111); від 22.06.2018 №87 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.112); від 25.06.2018 №88 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.113); від 26.06.2018 №89 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.114); від 27.06.2018 №90 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.115); від 02.07.2018 №95 на загальну суму у розмірі 375000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 62500 грн. 00 коп. (а.с.116); від 03.07.2018 №96 на загальну суму у розмірі 230000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 38333 грн. 33 коп. (а.с.117); від 03.07.2018 №97 на загальну суму у розмірі 300000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 50000 грн. 00 коп. (а.с.118); від 04.07.2018 №98 на загальну суму у розмірі 540000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 90000 грн. 00 коп. (а.с.119); від 13.07.2018 №80 на загальну суму у розмірі 6000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1000 грн. 00 коп. (а.с.120), які надіслані до Єдиного реєстру податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1246 після складення податкової накладної в електронній формі на таку накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Пунктом 12 Порядку №1246 встановлено, що після надходження податкової накладної до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 14 Порядку №1246 квитанція, сформована за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).

До матеріалів справи контролюючим органом долучені наступні квитанції:

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.08.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 10.08.2018 о 08:05:36 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 04.07.2018 №98 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 10.08.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.08.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 10.08.2018 о 08:04:19 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 03.07.2018 №97 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 10.08.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.08.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 10.08.2018 о 08:09:24 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 03.07.2018 №96 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 10.08.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.08.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 09.08.2018 о 17:23:47 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 02.07.2018 №95 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 09.08.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 25.07.2018 о 15:26:14 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 27.06.2018 №90 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 25.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 25.07.2018 о 15:26:24 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 26.06.2018 №89 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 25.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 24.07.2018 о 14:46:06 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 25.06.2018 №88 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 24.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 24.07.2018 о 14:45:46 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 22.06.2018 №87 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 24.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 24.07.2018 о 14:45:06 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 20.06.2018 №86 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 24.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 24.07.2018 о 14:44:46 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 19.06.2018 №85 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 24.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 24.07.2018 о 14:45:59 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 18.06.2018 №84 файл 3844F20181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 24.07.2018;

Квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 03.08.2018 о 13:26:24 від ОСОБА_1 прийнято податкову накладну від 13.07.2018 №80 файл 3844F0181709.xml) та зареєстровано в ЄРПН за номером 03.08.2018 (а.с.36-47).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що перша квитанція це електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Так, після надходження податкової накладної здійснюється її автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо вона надійшла після закінчення операційного дня або за одну годину до його закінчення. Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Таким чином, саме квитанції №1 є повідомленням про отримання податкової накладної контролюючим органом та технічним способом інформування платника податків щодо реєстрації або нереєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, належним доказом реєстрації платником податків податкової накладної (наміру реєстрації такої), в розумінні частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України, є квитанція про прийняття або неприйняття такої податкової накладної.

На виконання вимог суду апеляційної інстанції контролюючим органом надані копії вказаних квитанцій в електронній (цифровій) формі, засвідчені електронним цифровим підписом відповідно до вимог статті 99 КАС України, чим спростовано аргументи скаржника щодо недопустимості поданих відповідачем доказів.

В свою чергу скаржником ні суду першої, ні апеляційної інстанцій не надано доказів на підтвердження вчасного відправлення на реєстрацію в ЄРПН вказаних вище податкових накладних (зокрема, повідомлень про відправлення) та/чи несправності системи у відповідний період, звернення до органу ДФС із заявою (скаргою) на виникнення збоїв у системі електронного адміністрування, якими аргументовано правомірність заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем у повній мірі доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі №460/401/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 05.11.2019