Справа № 120/3519/19-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

04 листопада 2019 р. Справа № 120/3519/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Наталія Володимирівна розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області про скасування реєстрації транспортного засобу

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, в якій просила:

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ, що відбулась 29.05.2019 року в ТСЦ № 0541 на гр. ОСОБА_2

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що 06.05.2015 року на ім`я ОСОБА_1 (раніше ОСОБА_1 ) зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 2109, 1989 року випуску.

Згідно матеріалів позовної заяви, 06.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Сосонської сільської ради Вінницького РУЮ Вінницької області.

06.05.2011 року на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2109, 1989 року випуску.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.12.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище дружини відновлено дошлюбне « ОСОБА_1.

Позивачка зазначає, що в 2019 році їй стало відомо про перереєстрацію її транспортного засобу на іншу особу, а саме ОСОБА_2

23.09.2019 року на адресу Регіонального сервісного центру у Вінницькій області направлено адвокатський запит, про надання інформації та документів що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу.

Відповідно до відповіді сервісного центру позивачці стало відомо, що транспортний засіб ВАЗ 2109 відчужено на підставі договору купівлі-продажу № 5972/19/002766 укладеного 22.05.2019 року між ПП «Джекпот 777» та ОСОБА_6 При цьому, ПП «Джекпот 777» нібито діяло від імені позивачки на підставі договору комісії.

Позивачка стверджує, що ніяких договорів з ПП «Джекпот 777» не укладала, нікому доручень розпоряджатись її майном не давала. Додатково звертає увагу, що у копії вказаного договору № 5972/19/002766 від 22.05.2019 року зазначено попереднє прізвище « ОСОБА_1 », яке вона змінила під час розірвання шлюбу та відсутній її підпис, що свідчить про підробку документів. Також просить залучити до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_2 та ПП "Джекпот 777".

Вирішуючи питання щодо підсудності даного спору адміністративному суду, суд виходив з наступного.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У позовній заяві позивачка зазначає щодо протиправності реєстрації транспортного засобі у зв`язку з неправомірністю його придбання, оскільки ніяких договорів, на підставі яких відбулась перереєстрації її транспортного засобу не укладала, доручень розпоряджатись її майном також не надавала. Крім того, зазначає, що у копії даного договору від 22.05.2019 року зазначено її колишнє прізвище « ОСОБА_1 » та відсутній її підпис. Відтак позивачка вважає протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області щодо реєстрації транспортного засобу ВАЗ 2109 за гр. ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.

До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 цього Кодексу).

На підставі частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Оскільки спір у цій справі виник між Регіольнальним сервісним центром МВС у Вінницькій області, який здійснює управлінські функції , та ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням її цивільних прав на право власності транспортного засобу, суд дійшов до висновку, що цей спір є цивільно-правовим і захист прав позивача у суді має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За приписами частин 2 та 6 статті 170 КАС України, про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин суд роз`яснює позивачу, що виходячи з правового характеру даного спору, який виник із цивільних правовідносин, такий спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 170, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області про скасування реєстрації транспортного засобу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала в повному обсязі складена 04.11.2019 року.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна