Справа № 850/8/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. справа №850/8/19

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача Руденко Л.В . ,

представника 3-ї особи Сніменка О.І.,

відповідача ОСОБА_2 , його представника Макєєва О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №850/8/19 за позовом Добропільської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Юмджи Інвест», про примусове відчуження земельних ділянок у державну власність з мотивів суспільної необхідності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Добропільська державна районна адміністрація (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

1. Примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності об`єкти нерухомого майна:

земельну ділянку площею 1,8451 га що є частиною земельної ділянки площею 6,0400 га з кадастровим № 0 :03:000:0065 викупна ціна якої складає 92655,05 грн.;

земельну ділянку площею 2,4457 га що є частиною земельної ділянки площею 6,3553 га кадастровий №:03:000:0069 - викупна ціна якої складає 121945,68 грн.;

земельну ділянку площею 0,1337 га що є частиною земельної ділянки площею 6,7200га, кадастровий №:03:000:0197- викупна ціна якої складає 4943,75 грн., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , які знаходиться на території Шахівської сільської ради Добропільського району за межами населеного пункту, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля, під розміщення об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розміщення кар`єру ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» по видобуванню вогнетривких глин родовища «Победа»), шляхом перерахування Добропільською районною державною адміністрацією цих коштів, джерелом фінансування яких є ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» на зазначений ОСОБА_2 банківський рахунок або внесення цих коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельної ділянки в порядку, встановленому законом.

2. Виділити шляхом виготовлення позивачем технічних документацій із землеустрою щодо поділу земельних ділянок приватної власності, а саме:

2.1. Земельної ділянки площею 6,0400 га, кадастровий номер 0:03:000:0065 в окремі земельні ділянки, із яких:

-земельна ділянка площею 4,1949 га - залишається у власності ОСОБА_2

-земельна ділянка площею 1,8451 га - відчужується у державну власність з мотивів суспільної необхідності.

2.2. Земельної ділянки площею 6,3553 га, кадастровий номер :03:000:0069 в окремі земельні ділянки, із яких:

-земельна ділянка площею 3,9096 га - залишається у власності ОСОБА_2

-земельна ділянка площею 2,4457 га - відчужується у державну власність з мотивів суспільної необхідності.

2.3. Земельної ділянки площею 6,7200 га, кадастровий номер :03:000:0197 в окремі земельні ділянки, із яких:

-земельна ділянка площею 6,5863 га - залишається у власності ОСОБА_2

-земельна ділянка площею 0,1337 га - відчужується у державну власність з мотивів суспільної необхідності.

3. Зобов`язати ОСОБА_2 звільнити об`єкти нерухомості - земельні ділянки протягом 5 (п`яти) днів з дня повного попереднього відшкодування вартості земельних ділянок на зазначений ОСОБА_2 банківський рахунок або внесення коштів на депозит нотаріальної контори за місцем розташування земельних ділянок.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до позивача з відповідними листами звернулось ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» (далі - третя особа) з клопотанням прийняти рішення про викуп земельних ділянок для суспільних потреб, з подальшим наданням земельних ділянок в оренду ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Своє прохання обґрунтовувало тим, що є підприємством видобувної промисловості, що здійснює діяльність з видобутку вогнетривких глин родовища «Победа», яке розташоване на території Добропільського району Донецької області за межами населеного пункту на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 21 листопада 2016 року №6157.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 вогнетривка глина, яку видобуває ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ», входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

У межі географічних координат спеціального дозволу на користування надрами потрапляє частина земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (далі - відповідач).

Тому єдине вирішення цього питання є вилучення (викуп) спірних ділянок для суспільних потреб у державну власність в порядку визначеним Законом України від 17 листопада 2009 року № 1559-VІ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» (далі - Закон № 1559-VІ), з подальшою передачею в оренду із зміною цільового призначення під землі промисловості.

Голова Добропільської РДА видав розпорядження від 22 квітня 2019 року №135 «Про викуп земельних ділянок для суспільних потреб» і таким чином прийняв рішення викупити спірні земельні ділянки під розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин.

Орієнтовна викупна ціна згідно звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок від 25.02.2019 року складала:

земельної ділянки площею 1,8451 га що є частиною земельної ділянки площею 6,0400 га з кадастровим №:03:000:0065 - 92655,05 грн.(вартість всієї земельної ділянки складає 303309,60 грн);

земельної ділянки площею 2,4457 га що є частиною земельної ділянки площею 6,3553 га кадастровий №:03:000:0069 - 121945,68 грн.( вартість всієї земельної ділянки складає 316783,60 грн);

земельної ділянки площею 0,1337 га що є частиною земельної ділянки площею 6,7200га, кадастровий №:03:000:0197- 4943,75 грн.(вартість всієї земельної ділянки складає 248482,00 грн).

Згідно листів відділу Держгеокадастру у Добропільському районі Донецької області вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення для вирощування сільськогосподарської продукції, які могли б бути надані на відшкодування відчуженої земельної ділянки, що перебуває у приватній власності в межах адміністративної території Добропольського району, не має.

22.04.2019 року відповідачу надіслано рекомендованим повідомленням про вручення копія розпорядження голови Добропільської РДА від 22.04.2019 року №135 з письмовим повідомленням та планом земельної ділянки, яке отримано ОСОБА_2 27.04.2019 року.

02.05.2019 року ОСОБА_2 на адресу Добропільської РДА направив лист-запит щодо проведення процедури викупу земельних ділянок, який не містив інформації про надання згоди на проведення переговорів або відмови від викупу.

24.05.2019 року відповідачу направлено лист з проханням надати згоду на проведення переговорів щодо умов викупу або надання відмови від такого викупу та запрошено на засідання комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачем яке призначене на 31.05.2019р

28.05.2019 року від відповідача надійшов лист про призначення часу, місця та дати проведення переговорів.

29.05.2019 року позивач засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_2 про засідання комісії 31.05.2019 року, на що відповідач зазначив про неотримання листа про виклик на комісію, зазначив, що не може з`явитись на засідання.

31.05.2019 року позивач запропонував ОСОБА_2 визначити дату та час проведення переговорів, зручну для нього, однак відповідач дату не визначив.

31.05.2019 року відбулось засідання комісії, на яке відповідач не з`явився. Комісією було вирішено здійснити обстеження земельних ділянок відповідача з метою визначення наявності на них будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені тощо.

Згодом, відповідачу неодноразового направлялися запрошення на виїзне засідання комісії, на засідання комісії, на проведення переговорів, однак ОСОБА_2 на жодне засідання не з`явився.

Від адвоката відповідача надходили запити про надіслання документів, а також повідомлялося про неможливість участі ОСОБА_2 в засіданнях комісій, на переговорах за сімейними обставинам, тому просив відкласти переговори та засідання комісій.

Останній лист адвоката ОСОБА_2. від 26.07.2019 року містив інформацію про неможливість проведення переговорів щодо викупу земельних ділянко в зв`язку із ненаданням позивачем всіх необхідних документів.

30 липня 2019 року за результатами роботи комісії, складено акт, що комісією не виявлено наявності збитків, які можуть бути завдані ОСОБА_2 при викупі земельних ллянок у державну власність для суспільних потреб.

Позивач вважає, що здійснив всі можливі заходи для проведення переговорів з власником, але відповідач ухиляється від їх проведення, таким чином не надав згоди на викуп земельних ділянок.

Тому Добропільська РДА звернулася до суду з позовом щодо примусового викупу земельних ділянок у державну власність з мотивів суспільної необхідності з метою їх надання ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ».

Обґрунтовує суспільну необхідність розміщенням об`єктів, пов`язаних із видобуванням вогнетривкої глини, яка входить до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827. Зазначає, що запаси вогнетривкої глини майже виснажені, тому її видобуток буде вагомим внеском в розвитку національної економіки. У своїй діяльності ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» сприяє реалізації Загальнодержавної програми розвитку мінерально-сировинної бази України на період до 2030 року, якою передбачено зокрема пошук нових родовищ високоякісної вогнетривкої сировини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 адміністративна справа передана судді-доповідачу Компанієць І.Д. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Казначеєв Е.Г. та Ястребова Л.В.

12 серпня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №850/8/19 та призначено підготовче засідання на 25 вересня 2019 року (а.с.1-2 т.1)

03 вересня 2019 року відповідачем надано відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. (а.с.149-151 т.1)

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що для належної підготовки для проведення переговорів запросив у позивача інформацію та копії документів щодо викупу земельних ділянок, однак в повному обсязі інформацію та документи не отримав.

Вважає, що позивач не обґрунтував суспільну необхідність у викупі спірних земельних ділянок, оскільки напрям використання родовища корисної копалини загальнодержавного значення визначається рішенням Державної комісії по запасах корисних копалин, що позивачем не було зроблено. При цьому позивачем не зазначено, коли саме планується розробка корисних копалин на землях відповідач.

Відповідачем порушено приписи ЗУ «Про захист персональних даних», оскільки відповідач не надавав дозвіл на обробку своїх персональних даних щодо збирання інформації та проведення експертно-грошової оцінки земельних ділянок, що належать йому на праві власності. Проте, третя особа ще до прийняття розпорядження Добропільської РДА про викуп земельних ділянок, замовила звіт про експертно-грошові оцінки земельних ділянок, а позивач, незважаючи на заборону власника земельних ділянок щодо їх обстеження, здійснила фотографування і обстеження земельних ділянок.

Ненадання позивачем повного тексту копій звіту експертно-грошової оцінки земельних ділянок позбавило відповідача можливості замовити рецензування цих звітів відповідно до приписів ч.5 ст.5 ЗУ «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Позивач належним чином не вивчив питання щодо наявності вільних земельних ділянок і можливості їх передачі у власність відповідачу взамін частини земельних ділянок, які підлягають вилученню.

Крім того, вилучення лише часток земельних ділянок унеможливить для відповідача користування іншою частиною земельних ділянок, оскільки це призведе до їх забруднення в процесі видобування корисних копалин. Як наслідок, відповідач втратить джерело заробітку, оскільки виробництво сільськогосподарської продукції є єдиним видом діяльності та способом отримання доходу відповідачем. Проте рішення про викуп у відповідача всіх земельних ділянок, а не їх частини, позивачем не розглядалося.

Позивачем порушено процедуру відчуження земельних ділянок, визначену ч.1 ст.16 Закону №1559, оскільки ані згоди, ані відмови відповідача позивач не отримав та передчасно звернувся до суду з цим позовом.

05 вересня 2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи - ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ», в яких товариство просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с.172-176 т.1) та зазначає, що в даному випадку викуп спірних земельних ділянок для видобування корисних копалин загальнодержавного значення знаходиться в межах допустимого розумного втручання держави в здійснення повноважень власника. Відмова у викупі приведе до втрат бюджету в зв`язку з втратою запасів вогнетривкої глини, які після подальшого просування кар`єру вже неможливо виймати. Це призведе до будівлі нового кар`єру, як наслідок, до збільшення собівартості видобутої сировини та стане нерентабельним, а третя особа не зможе виконати свої зобов`язання щодо ефективного та раціонального користування надрами, тому зазначає збитки щодо переплати за спеціальний дозвіл на користування надрами.

Також відмова у викупі земельних ділянок може порушити право власності товариства з огляду на практику Європейського суду щодо мирного володіння майном.

13 вересня 2019 року позивачем надано відповідь на відзив (а.с.4-10 т.2), в якому він зазначає, що позивач належним чином неодноразово повідомляв відповідача про дату, час і місце проведення переговорів, однак ОСОБА_2 жодного разу не з`явився на засідання комісії та постійно просив перенести переговори.

Перелік суспільних потреб, визначений Законом №1559 та співпадає з метою викупу земельних ділянок у відповідача.

Інформація про земельну ділянку та її власника є публічно відкритою, тому позивач не вчинив жодних порушень ЗУ «Про захист персональних даних».

Норми діючого законодавства не встановлюють вимогу щодо отримання згоди власника на обстеження земельних ділянок в межах спірних правовідносин. Обстеження проводилось відповідно до вимог Закону №1559 з метою встановлення наявності на земельних ділянках будівель, споруд тощо, та жодним чином не порушує право приватної власності відповідача.

Інформація про час розробки корисних копалин міститься в листі позивача від 10.06.2019 року, що розробка корисних копалин буде проведена після викупу спірних земельних ділянок та надання їх в оренду третій особі.

Законом №1559 не передбачено комісійного розгляду пропозицій ініціатора про викуп частин земельних ділянок перед прийняттям розпорядження про їх викуп.

Позивачем вивчено належним чином питання можливості надання відповідачу вільних земельних ділянок замість тих, що викупаються, однак за інформацією Держгеокадастру, на території Добропільського району відсутні вільні земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

З огляду на положення Закону 31559 відповідач має право самостійно визначити можливість раціонального використання решти земельних ділянок та вимагати їх викупу. Тобто, якщо відповідач визначить, що решту земельних ділянок неможливо в подальшому використовувати за цільовим призначенням позивач готовий здійснити викуп і решти земельних ділянок відповідача.

Викуп земельних ділянок не вплине на доходи відповідача, оскільки викуп проводиться за повним відшкодуванням вартості земельної ділянки. Крім цього відповідач має у власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 78,6569 га та у користуванні - загальною площею 228,5064 га земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Позивач додержався процедури проведення переговорів, визначеної ст.15 Закону №1559, не отримав згоди власника на відчудження, тому звернувся до суду з цим позовом.

25 вересня 2019 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 21 жовтня 2019 року, продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів (а.с.115 т.2)

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2019 року суддю Ястребову Л.В. з підстав перебування на лікарняному замінено на суддю Гайдара А.В.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 04 листопада 2019 року.

Судом не прийняті докази, надані представником ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» - новій звіт про грошову оцінку спірних земельних ділянок, з огляду на порушення порядку подання доказів, визначеного ч.ч.3,4,8 ст.79 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач, його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову. Надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

01.02.2019 року ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» звернулося до Добропільської районної державної адміністрації з клопотанням про прийняття рішення про вилучення (викуп) частин земельних ділянок, які перебувають у приватній власності ОСОБА_2 в державну власність з метою подальшого надання в оренду товариству для видобування корисних копалин загальнодержавного значення: земельну ділянку площею 1,8451 га що є частиною земельної ділянки площею 6,0400 га з кадастровим № 0 :03:000 : 0065;

земельну ділянку площею 2,4457 га що є частиною земельної ділянки площею 6,3553 га кадастровий №:03:000:;

земельну ділянку площею 0,1337 га що є частиною земельної ділянки площею 6,7200га, кадастровий №:03:000:0197 (а.с.19-20 т.1)

ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» має спеціальний дозвіл на користування надрами №6157 від 21.11.2016 року на видобування вогнетривких глин родовища «Победа» (а.с.22 т.1)

Як свідчить витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку:

-земельна ділянка площею 6,0400 га з кадастровим № 0 :03:000:0065

-земельна ділянка площею 6,3553 га кадастровий №:03:000:

-земельна ділянка площею 6,7200га, кадастровий №:03:000:0197, -

належать на праві власності ОСОБА_2 . Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.23-31 т.1)

Розпорядженням голови Добропільської районної державної адміністрації №262 від 24.07.2017 року затверджено детальний план території об`єктів виробничої потужності родовища «Победа» на території Золотоколодязької та Шахівської сільських рад Добропільського району за межами населених пунктів загальної площею 115 га. (а.с.32-49, 85 т.1)

За вищезазначеним детальним планом, у межах географічних координат спеціального дозволу на користування надрами третьої особи потрапляє частина земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме:

земельна ділянка площею 1,8451 га що є частиною земельної ділянки площею 6,0400 га з кадастровим № 0 :03:000 : 0065;

земельна ділянка площею 2,4457 га що є частиною земельної ділянки площею 6,3553 га кадастровий №:03:000:0069;

земельна ділянка площею 0,1337 га що є частиною земельної ділянки площею 6,7200га, кадастровий №:03:000:0197.

За звітами про експерту грошову оцінку земельних ділянок, складеними 25.02.2019 року (термін чинності оцінки один рік з дати оцінки з 19.02.2019 по 19.02.2020) вартість земельної ділянки площею 6,0400 га з кадастровим № 0 :03:000:0065 складає 303309,60 грн (вартість 1 кв.м 5,02 грн);

земельної ділянки площею 6,3553 га кадастровий №:03:000:0069 - 316783,60 грн (вартість 1 кв.м 4,98 грн);

земельної ділянки площею 6,7200га, кадастровий №:03:000:0197 - 248482 грн (вартість 1 кв.м 3,70 грн) (а.с.50-78 т.1)

Розпорядженням голови Добропільської райдержадміністрації №135 від 22.04.2019 року визначено викупити у державну власність для суспільних потреб з метою видобування корисних копалин загальнодержавного призначення на території Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області за межами населених пунктів частини вищезазначених земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_2 (а.с.79 т.1)

Відповідачу надіслано повідомлення про прийняте рішення щодо викупу земельних ділянок для суспільних потреб від 22.04.2019 року із зазначенням викупної ціни, до листа додано розпорядження голови райдержадміністрації та план земельної ділянки (а.с.80-83 т.1). Повідомлення отримане відповідачем 27.04.2019 року (а.с.84 т.1)

Відповідно до листів відділу у Добропільському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 20.02.2019 року, від 26.06.2019 року на території Добропільського району відсутні вільні рівноцінні земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які б могло бути надано ОСОБА_2 взамін його земельних ділянок, що підлягають викупу (а.с.86, 89 т.1)

02.05.2019 року до позивача надійшов лист відповідача про надання всіх документів, що були підставою для прийняття рішення про відчуження частин земельних ділянок, що належать ОСОБА_2 на праві власності. Зазначений лист не містив інформації щодо надання згоди на проведення переговорів або відмови від викупу (а.с.90-91 т.1)

24.05.2019 року відповідачу направлено лист з проханням надати згоду на проведення переговорів щодо умов викупу або надання відмови від такого викупу та запрошено на засідання комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачем яке було призначене на 31.05.2019 року о 10.00 (а.с.92 т.1), який вручено ОСОБА_2 04.06.2019 року (а.с.93 т.1)

28.05.2019 року від відповідача надійшов лист про призначення часу місця та дати проведення переговорів та про надання всієї документації, що стосується викупу (а.с.94-95 т.1)

31.05.2019 року відбулося засідання комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, оформлене протоколом №1, яким визначено здійснити обстеження спірних земельних ділянок з метою визначення наявності на них посівів, будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на них розміщені на 13.06.2019 року. Визначено дату наступного засідання 14.06.2019 року (а.с.96-99 т.1)

03.06.2019 року відповідачу надіслано листа з копією протоколу засідання комісії від 31.05.2019 року, яким запропоновано взяти участь у виїзному засіданні комісії 13.06.2019 року та повідомлено про чергове засідання комісії на 14.06.2019 року об 11.00 (а.с.100 т.1)

Цього ж дня 03.06.2019 року відповідачу надіслано листа про призначення дати переговорів на 14.06.2019 року о 10.00 (а.с.101 т.1)

Вищевказані листи відповідач отримав 11.06.2019 року (а.с.102-103 т.1)

07.06.2019 року від адвоката ОСОБА_2. надійшов запит щодо надання копій документів та інформації (а.с.104-105 т.1)

11.06.2019 року позивач направив відповідь від 10.06.2019 на запит адвоката з усіма документами, що запитувалися, та повідомлено про дату проведення переговорів на 14.06.2019 року о 10.00 (а.с.106-108 т.1), яку отримано адвокатом відповідача 25.06.2019 року (а.с.109-111 т.1)

12.06.2019 року від адвоката ОСОБА_2. надійшов лист з проханням відкласти на іншу дату засідання комісії та переговори у зв`язку із неможливістю участі ОСОБА_2 за сімейними обставинами (а.с.112-114 т.1)

13.06.2019 року відбулось виїзне засідання комісії по призначенню збитків власникам землі та землекористувачам, оформлене протоколом №2. Відповідач на засідання комісії не з`явився. Членами комісії візуально оглянуто земельні ділянки з фотофіксацієй та встановлено, що на земельних ділянках відсутні: будівлі, споруди, незавершене будівництво, лісові і деревно-чагарникові та багаторічні насадження, водні джерела, зрошувальні і осушувальні системи, протиерозійні і протиселеві споруди тощо. Залишено без змін дату проведення чергового засідання комісії на 14.06.2019 року (а.с.115-118 т.1)

14.06.2019 року відбулось засідання комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, оформлене протоколом №3, на яке ОСОБА_2 не з`вився, яким визначено дату проведення чергового засідання 05.07.2019 року та запропоновано відповідачу повідомити позивача про наявність(відсутність) збитків, які можуть бути заподіяні землевласнику при викупі земельних ділянок, надати відповідний розрахунок (а.с.119-121 т.1)

18.06.2019 року відповідачу направлено запрошення на засідання чергової комісії на 05.07.2019, запропоновано надати інформацію про наявність/відсутність збитків, які можуть бути заподіяні при викупі земельних ділянок, а також запрошення на проведення переговорів, призначених на 04.07.2019 або на 05.07.2019 (на вибір відповідача) (а.с.122-123 т.1), які отримані відповідачем 24.06.2019 року (а.с.124-125 т.1).

01.07.2019 року ОСОБА_2 надіслав позивачу лист про відкладення переговорів та засідання комісії, призначених на 04.07.2019 та 05.07.2019 у зв`язку із неможливістю участі в цих засіданнях його адвоката (а.с.126-127 т.1)

05.07.2019 року відбулось засідання комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, оформлене протоколом №4 (а.с.128-130 т.1), на яке відповідач не з`явився, у зв`язку з чим, засідання комісії було відкладено на 30 липня 2019 року о 10.00.

09.07.2019 року ОСОБА_2 направлено запрошення на засідання комісії, призначене на 30.07.2019 року та запрошення на проведення переговорів призначених на 29.07.2019 або 30.07.2019 (на вибір відповідача), також запропоновано у будь який день звернутись до позивача з метою проведення переговорів, в разі неможливості їх провести 29 або 30 липня 2019 року (а.с.131-132 т.1), які отримано відповідачем 18.07.2019 року (а.с.133-134 т.1)

26.07.2019 року від адвоката ОСОБА_2. надійшов лист про неможливість проведення переговорів на теперішній час щодо викупу земельних ділянок в зв`язку із ненаданням позивачем всіх необхідних документів (а.с.135 т.1)

30 липня 2019 року відбулося засідання комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам, оформлене протоколом №5, яким вирішено схвалити Акт визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню у зв`язку з викупом земельних ділянок приватної власності ОСОБА_2 у державну власність для суспільних потреб для цілей видобування корисних копалин загальнодержавного значення та подати Акт на затвердження у встановленому законом порядку (а.с.136-139 т.1)

Розпорядженням голови Добропільської райдержадміністрації №218 від 02.08.2019 року затверджено Акт визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню у зв`язку з викупом земельних ділянок приватної власності ОСОБА_2 у державну власність для суспільних потреб для цілей видобування корисних копалин загальнодержавного значення (а.с.141 т.1), яким не виявлено наявності збитків, які можуть бути завдані ОСОБА_2 при викупі земельних ділянок у державну власність для суспільних потреб (а.с.142-144 т.1)

Листом від 08.08.2019 року позивач повідомив відповідача про звернення до суду з позовом про примусове відчуження земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_2 , у державну власність з мотивів суспільної необхідності в зв`язку з неотриманням згоди відповідача на викуп земельних ділянок (а.с.164 т.1)

Оцінка суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності врегульовані Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009р. №1559-VІ (далі Закон №1559-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1559-VI, примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.

На підставі частини 3 статті 4 цього Закону примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно частини четвертої статті 4 Закону №1559-VI викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об`єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються.

Згідно із статтею 7 Закону № 1559-VI, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб як будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв`язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації.

Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону № 1559-VI передбачено перелік суспільних потреб, у зв`язку з якими можливий викуп земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності, зокрема, об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

Згідно із частиною другою статті 7 Закону № 1559-VI, рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, для суспільних потреб, визначених частиною першою цієї статті, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування приймають на підставі генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, матеріалів погодження місця розташування таких об`єктів проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та іншої документації із землеустрою, затверджених в установленому законодавством порядку.

Статтею 5 Закону № 1559-VI передбачений порядок визначення викупної ціни, згідно якого викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв`язку з достроковим припиненням його зобов`язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 1559-VI, вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Згідно із частиною третьою статті 5 Закону № 1559-VI звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону № 1559-VI суб`єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об`єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону № 1559-VI У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення.

Статтею 15 Закону № 1559-VI встановлено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.

Відповідно до частин другої, третьої статті 16 Закону № 1559-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 вогнетривка глина, видобуток якої планує розробляти ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ», входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

У межах географічних координат спеціального дозволу на користування надрами третьої особи знаходяться земельні ділянки відповідача.

Враховуючи наведене, єдиним шляхом відведення земельних ділянок відповідача загальною площею 4,4245 га для видобування корисних копалин, є їх вилучення (викуп) для суспільних потреб у державну власність в порядку визначеним Законом № 1559, з подальшою передачею в оренду із зміною цільового призначення під землі промисловості.

В ході розгляду справи встановлено, що згоди щодо викупу спірних земельних ділянок з відповідачем досягнуто не було, в зв`язку з чим позивачем ініційовано звернення до суду з позовом про їх примусовий викуп.

Суд вважає безпідставним доводи відповідача, що ненадання позивачем повного тексту копій звіту експертно-грошової оцінки земельних ділянок позбавило відповідача можливості замовити рецензування цих звітів відповідно до приписів ч.5 ст.5 Закону №1559 з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 2 ст.5 Закону №1559 вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Відповідно до п.3 зазначеної статті, звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом.

Як визначено статтею 22 Закону України «Про оцінку земель» звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок підлягають рецензуванню.

Рецензування звіту з експертної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється у разі обов`язкового проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, а також на вимогу заінтересованих осіб та в інших випадках, визначених законом.

Підставою для рецензування звіту з експертної грошової оцінки земельних ділянок на вимогу заінтересованих осіб є їх письмове звернення до осіб, яким відповідно до цього Закону надано право здійснювати рецензування.

Рецензування звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється:

Оцінювачами з експертної грошової оцінки земельних ділянок із стажем практичної роботи не менше двох років;

Експертними радами саморегулівних організацій оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Таким чином, для рецензування звіту з експертної грошової оцінки земельних ділянок зацікавленій особі достатньо звернутися з письмовим зверненням до відповідних осіб. Закон не вимагає надання такими заінтересованими особами повного тексту копій звіту експертно-грошової оцінки земельних ділянок.

Відповідач не звертався до компетентних осіб з письмовим зверненням про рецензування звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Тому його доводи, що позивач внаслідок ненадання повного тексту копій звіту експертно-грошової оцінки земельних ділянок, позбавив відповідача можливості замовити рецензування цих звітів, є припущеннями, які нічим не підтверджені.

Крім того суд зазначає, що оцінка проводилась з урахуванням всіх складових у тому числі з урахуванням методу капіталізації рентного доходу, який визначає у тому числі втрату доходів власника земельної ділянки.

Судом також не приймаються доводи відповідача щодо порушення позивачем приписів ЗУ «Про захист персональних даних» щодо збирання інформації та проведення експертно-грошової оцінки земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_2 , здійснення фотографування і обстеження земельних ділянок позивачем з наступних підстав.

На підставі ст.1 Закону України «Про захист персональних даних» цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Суд звертає увагу, що Реєстр земельних ділянок, кадастрова карта України, носять публічний та відкритий характер, тому отримання інформації з цього Реєстру щодо земельних ділянок відповідача та проведення їх експертно-грошової оцінки не є порушенням приписів Закону України «Про захист персональних даних».

Також, відповідно до ч.4 ст.12 Закону №1559 власник земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо яких органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування прийнято рішення про викуп з підстав, які допускають примусове відчуження такого майна з мотивів суспільної необхідності, зобов`язаний сприяти представникам зазначених органів і суб`єктам, уповноваженим на проведення експертної грошової оцінки вартості такої земельної ділянки та оцінки житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, у визначенні розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, доступі до об`єктів оцінки і до наявної у власника інформації про них.

Крім того, обстеження земельних ділянок, щодо яких прийнято рішення про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності на предмет знаходження на них нерухомого майна, багаторічних насаджень, - є обов`язком позивача відповідно до приписів Закону №1559. При цьому Закон №1559 не містить вимог щодо отримання згоди власника на обстеження таких земельних ділянок.

Матеріалами справи спростовуються доводи відповідача щодо не вивчення належним чином питання щодо наявності вільних земельних ділянок і можливості їх передачі у власність відповідачу взамін частини земельних ділянок, які підлягають вилученню.

Так, листи-відповіді відділу Держгеокадарсту, отримані на запити позивача щодо вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, свідчать про відсутність таких земельних ділянок на території Добропільського району.

Також є неприйнятними доводи відповідача про порушення позивачем процедури відчуження земельних ділянок, визначеної ч.1 ст.16 Закону №1559, оскільки Добропільська райдержадміністрація не отримала згоди чи відмови відповідача, тому передчасно звернулася до суду з цим позовом.

Частиною першою статті 15 Закону №1559 визначено, що у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності (…)

Тобто визначальним є «неотримання згоди власника земельної ділянки».

Відповідач згоди на примусове відчуження спірних земельних ділянок не давав, що обумовлює в такому випадку звернення позивача до суду з позовом про примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності.

Щодо належного повідомлення відповідача про прийняття рішення про відчуження земельних ділянок, про надання інформації з цих питань, про призначення переговорів, про дату та час засідань комісій тощо суд приходить до висновку про додержання позивачем процедурних питань зі спірного питання, визначених Законом №1559.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №1559 примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, допускається, як виняток, з мотивів суспільної необхідності лише в разі, якщо будівництво зазначених у частині першій цієї статті об`єктів передбачається здійснити із застосуванням оптимального варіанта з урахуванням економічних, технологічних, соціальних, екологічних та інших чинників.

С огляду на наявність у третьої особи спеціального дозволу на користування надрами по видобуванню вогнетривких глин родовища «Победа», детального плану територій об`єктів виробничої потужності зазначеного родовища суд погоджується з доводами позивача, що примусове відчуження частини земельних ділянок відповідача відбувається за оптимальним варіантом з урахуванням всіх, визначених законом, чинників.

Є неприйнятним довід відповідача, що вилучення лише часток земельних ділянок унеможливить для відповідача користування іншою частиною земельних ділянок, оскільки це призведе до їх забруднення в процесі видобування корисних копалин, оскільки цей довід будується на припущеннях.

Між тим, суд зазначає, що згідно ч.5 ст.3 Закону №1559, у разі якщо відчужується частина земельної ділянки, а решта її площі не може раціонально використовуватися за цільовим призначенням, за вимогою власника земельної ділянки відчуженню підлягає вся земельна ділянка.

Отже, в разі прийняття рішення про примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності та, в подальшому, настання обставин неможливості раціонального використання за цільовим призначенням іншої частини земельних ділянок, відповідач не позбавлений можливості вимагати відчуження всієї частини спірних земельних ділянок.

Позивач не може приймати рішення про викуп всієї земельної ділянки відповідача на власний розсуд, оскільки за вимогами Закону №1559 рішення про викуп приймається в межах земельних ділянок, визначених спеціальним дозволом на користування надрами.

Є неприйнятним довід відповідача про втрату ним єдиного джерела заробітку в разі прийняття рішення про примусове відчуження частин спірних земельних ділянок, оскільки відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження зазначеного. Крім цього, викуп проводиться за повним відшкодуванням вартості земельних ділянок.

Між тим, що стосується суспільної необхідності у викупі спірних земельних ділянок суд зазначає наступне.

Наявність суспільної необхідності для примусового викупу земельних ділянок відповідача позивач обґрунтовує розміщенням об`єктів, пов`язаних із видобуванням вогнетривкої глини, яка входить до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827. Зазначає, що запаси вогнетривкої глини майже виснажені, тому її видобуток буде вагомим внеском в розвитку національної економіки. У своїй діяльності ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ» сприяє реалізації Загальнодержавної програми розвитку мінерально-сировинної бази України на період до 2030 року, якою передбачено зокрема пошук нових родовищ високоякісної вогнетривкої сировини.

Як пояснив в судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ», на теперішній час товариство ще не приступило до розробки родовища «Победа», оскільки не вирішено питання про примусове відчуження земельних ділянок, які належать відповідачу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль, зокрема за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

При цьому Європейський суд з прав людини встановив ряд питань, на які необхідно дати відповідь для того, щоб упевнитися, чи мало місце порушення змістовно визначених прав. Питання, на які потрібно дати відповідь, наступні:

Чи свідчать факти про наявність захищеного права і яка природа цього права?

Чи має місце (або чи передбачається ) втручання в дане право?

Чи відповідає дане втручання закону (передбачене законом)?

Чи переслідує таке втручання легітимну (законну) мету?

Чи є втручання пропорційним легітимній меті (необхідним в демократичному суспільстві)?

Суд по черзі вивчає кожне з цих питань, щоб вирішити, чи призвело певне втручання, якщо воно мало місце, до порушення того чи іншого права за Конвенцією.

Відповідач має право власності на земельну ділянку, тому за умови її примусового викупу існує втручання у це право.

Щодо дотримання принципу «законності», слід зазначити, що національним законодавством передбачено примусове відчуження об`єктів приватної власності а саме, як виняток з мотивів суспільної необхідності. Таке положення закріплено в статті 41 Конституції України, статті 147 Земельного кодексу України, статті 7 Закону №1559.

Таким чином, Державою на законодавчому рівні передбачений викуп земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності.

Щодо дотримання принципу «легітимності», слід зазначити, що статтею 7 Закону №1559, передбачено, що органи виконавчої влади мають право викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин.

Абзацем 6 частини 1 статті 1 Закону № 1559 передбачено, що суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.

Проте, суд вважає, що позивачем не мотивовано, в чому полягає загальнодержавний інтерес, який обумовлює виключну необхідність примусового відчуження земельних ділянок, а саме по собі розташування на ній корисних копалин загальнодержавного значення не свідчить про наявність такого інтересу.

До того, ініціатором викупу (відчуження) земельної ділянки виступає приватне підприємство, яке здійснює господарську діяльність пов`язану з видобуванням корисних копалин для забезпечення власних комерційних інтересів, що свідчить в першу чергу про комерційний характер такої ініціативи.

Забезпечення робочих місць та сплата обов`язкових платежів до місцевого та державного бюджетів є обов`язком роботодавця, який нерозривно пов`язаний із здійсненням господарської діяльності і також не може характеризувати такі обставини як «виключну необхідність» в розумінні Закону і бути підставою для примусового відчуження належної відповідачу земельної ділянки.

В цій частині позивачем також не доведено, що такі потреби територіальної громади як сплата обов`язкових платежів до бюджету, можливо забезпечити лише шляхом примусового відчуження належних на праві власності відповідачу земельних ділянок і що такі потреби не можуть бути забезпечені на інших договірних умовах.

Також видобування корисних копалин має більш короткий строк за терміном, ніж сільськогосподарська діяльність на земельній ділянці, враховуючи, що розроблення родовищ полягає у підготуванні поверхні землі а саме у видаленні родючого шару, його розкритті (спорудженні траншей), виконанні розкривних робіт (у тому числі відвальних робіт), після такої зміни стану земельної ділянки її родючість втрачається.

Тобто, позивач, як суб`єкт владних повноважень не надав доказів переваг економічної ефективності від надання в оренду земельної ділянки для видобування корисних копалин в порівнянні з використанням земельної ділянки в сільськогосподарській діяльності.

Крім цього, досліджуючи прецедентні рішення ЄСПЛ, варто відмітити, що серед цілей, для яких, на думку ЄСПЛ, земельна ділянка може бути вилучена з приватної власності для суспільної необхідності, є такі:

1) побудова автомобільного шосе (Grand Duchy of Luxemburg v Berthe Linster , Aloyse Linster and Yvonne Linster). При чому компенсацію надають не лише для власників земель, що вилучені, а й для власників суміжних земельних ділянок, якість та ринкова вартість яких знижується (Ouzounoglou v. Greece);

2) вчинення дій, що можуть позитивно вплинути на таку «чутливу» сферу як захист навколишнього природного середовища, зокрема, формування лісопаркової зони місцевого та загальнодержавного значення. Такі питання можуть вирішуватися у прискореному порядку, оскільки торкаються інтересу суспільства під час захисту навколишнього середовища (Katte Klitsche de la Grange v. Italy);

3) збереження громадського простору, який має бути доступним для всіх, в т.ч. узбережжя морів, океанів тощо (N.A. and others v. Turkey);

4) забезпечення нормального функціонування іноземних дипломатичних місій у державі (Treska Nikolaus v. Albania and Italy);

5) раціоналізація сільського господарства шляхом консолідування землеволодінь, що розташовані по сусідству, що має на меті підвищення продуктивності землі (Hakansson and Sturesson v. Sweden).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що основні підстави відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності переслідують саме інтереси суспільства.

В даному випадку, як вже суд зазначав вище, примусове відчуження спірних земельних ділянок переслідує перш за все забезпечення приватних комерційних інтересів ТОВ «ЮМДЖИ ІНВЕСТ», що свідчить про комерційний характер такої ініціативи, а не суспільний.

У п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трегубенко проти України» зазначено, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Застосовуючи Статтю 1 Першого протоколу до Конвенції у справах про примусове відчуження об`єктів нерухомості з мотивів суспільної необхідності, суд має здійснити дослідження трьох критеріїв відповідності певного заходу втручання суб`єкта владних повноважень у право приватної власності (трискладовий тест), а саме - чи відповідає втручання у право власності принципу правової визначеності та законності; чи переслідує це втручання легітимну мету в суспільних або загальних інтересах; чи є таке втручання пропорційним, тобто чи забезпечується при цьому справедливий баланс між вимогами щодо інтересів суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, який включає свободу від свавілля.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011р. (справа Рисовський проти України (Rysovskyy v. Ukraine), заява №29979/04, §71) Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

В той же час, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011р. (справа Рисовський проти України (Rysovskyy v. Ukraine), заява №29979/04, §71, рішення) Суд вказав, що необхідною умовою позбавлення майна є дотримання балансу між загальним інтересом та вимогами щодо захисту індивідуальних основоположних прав. Враховуючи зазначене, Суд вказав, що позбавлення майна без компенсації його реальної вартості є порушенням такого балансу та покладає надмірний тягар на заявника(.).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позивачем не доведено наявність суспільної необхідності відчуження земельної ділянки відповідача, а також те, що непорушне право приватної власності відповідача в цьому випадку має зазнавати обмеження.

Задоволення заявленого позову за фактичних обставин справи призведе до втручання в мирне володіння майном відповідача не відповідно до "умов, передбачених законом", тобто, спричинить свавільне позбавлення його права на майно.

На підставі викладеного суд вважає, що в даному випадку викуп земельної ділянки не відповідає легітимній меті яка встановлена національним законодавством.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №874/4/17.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що в даному випадку позбавлення особу права власності на земельну ділянку на користь іншої особи є порушенням принципу «необхідності у демократичному суспільстві».

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За обставин справи суд дійшов до висновку, що позивач не надав доказів та належних обґрунтувань суспільної необхідності викупу спірних земельних ділянок, що обумовлює відсутність підстав для задоволення позову.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2019 року.

Керуючись статтями 2, 14, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257-263, 267, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Добропільської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Юмджи Інвест», про примусове відчуження земельних ділянок у державну власність з мотивів суспільної необхідності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Судом апеляційної інстанції у справах про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності є Верховний Суд, до якого може бути подана апеляційна скарга.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв