Справа № 580/2750/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року справа № 580/2750/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить:

-визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 22 вересня 2018 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області врахувати ОСОБА_1 страховий (трудовий) стаж для призначення пенсії за віком в періоди (крім визнаних відповідачем): з 25.03.1980 по 08.09.1982 - 2 роки 5 місяців 14 днів; з 05.04.1990 по 02.04.1991 - 11 місяців 28 днів; з 01.11.1991 по 21.11.1995 - 4 роки 21 день, а всього - 7 років, 6 місяців, 3 дня та призначити пенсію ОСОБА_1 за віком починаючи із 22 вересня 2018 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 22 вересня 2018 року, провести виплату пенсії за віком з урахуванням невиплаченої пенсії за період із 22 вересня 2018 року до набрання чинності рішенням суду.

08.10.2019 перейдено до розгляду справи у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що управлінням Пенсійного фонду протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в наслідок неврахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи з 25.03.1980 по 08.09.1982, із 05.04.1990 по 02.04.1991, із 01.11.1991 по 21.11.1995.

Відповідачем надано до суду відзив, в якому зазначено, що розрахунок стажу, який просить зарахувати позивач до його страхового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є помилковим. Зазначивши, що довідки на підтвердження наявності у позивача відповідного страхового стажу для призначення пенсії за віком надані ним після спливу трьох місяців з дня звернення із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви позивача щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" рішенням, оформленим протоколом № 537 від 30.11.2018 відмовлено позивачеві у призначенні такої пенсії.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 30.11.2018 №1540/Вд/03-19 позивача повідомлено, що таке рішення прийнято у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного стажу роботи, який дає право на пенсію за віком. Позивачем надано трудову книжку від 25.03.1980 № 0066339, довідку про роботу № 20515-01-13, довідку про роботу № 3928 від 28.11.2018, довідку про роботу № 85 від 17.09.2018, довідку про роботу № 7 від 10.10.2011, довідку про роботу № 100 від 04.09.2018. При розгляді документів позивача встановлено, що страховий стаж становить 22 роки 7 місяців 25 днів. До страхового стажу не враховано періоди роботи: - з 25.03.1980 по 04.08.1981 - довідка видана Республікою Узбекистан, необхідний переклад печатки. - з 05.04.1990 по 02.04.1991 - в трудовій книжці не читається печатка, необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи.

Згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №580/170/19, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 №1058-ІV, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2003 №1058-ІV з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №580/170/19 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 за результатами розгляду якої рішенням, оформленим протоколом № 537 від 12.08.2019 відмовлено позивачеві у призначенні такої пенсії.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 13.08.2019 №71760/03-17 позивача повідомлено, що таке рішення прийнято у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного стажу роботи, який дає право на пенсію за віком. Позивачем надано трудову книжку від 25.03.1980 № 0066339, довідку про роботу №20515-01-13, довідку про роботу № 3928 від 28.11.2018, довідку про роботу № 85 від 17.09.2018, довідку про роботу № 7 від 10.10.2011, довідку про роботу № 100 від 04.09.2018. При розгляді документів позивача встановлено, що страховий стаж становить 22 роки 7 місяців 25 днів. До страхового стажу не враховано періоди роботи: - з 25.03.1980 по 04.08.1981 - уточнюючу довідку від 19.02.2019 № 5 подано понад три місяці, - з 05.04.1990 по 02.04.1991 - в трудовій книжці не читається печатка, необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, а уточнююча довідка подана б/н від 22.02.2019 понад три місяці.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до суду.

Згідно з наявним в матеріалах справи витягом з ІКІС ПФУ: підсистема призначення та виплатити пенсії до страхового стажу позивача враховано періоди:

з 11.08.1977 по 26.04.1979 - 1 рік 8 місяців 16 днів,

з 01.09.1983 по 06.07.1984 - навчання у вищих /середніх навчальних закладах - 10 місяців 6 днів,

з 15.12.1986 по 06.05.1987 - працівник охорони здоров`я (інші посади) - 9 місяців 14 днів,

з 18.06.1987 по 27.09.1989 - 2 роки 3 місяці 10 днів,

з 14.11.1989 по 25.03.1990 - 4 місяці 12 днів,

з 21.11.1995 по 01.06.2000 - 4 роки 6 місяців 11 днів,

з 03.09.2001 по 31.12.2003 - 2 роки 3 місяці 29 днів,

з 01.01.2004 по 28.01.2006 - 4 роки 28 днів,

з 01.02.2008 по 29.11.2008 - 9 місяців 29 днів,

з 01.12.2008 по 27.12.2008 - 27 днів,

з 01.01.2009 по 26.11.2009 - 10 місяців 26 днів,

з 01.12.2009 по 27.12.2009 - 27 днів,

з 01.01.2010 по 31.10.2013 - 3 роки 10 місяців.

На підтвердження страхового стажу з 25.03.1980 по 08.09.1982 - 2 роки 5 місяців 14 днів - роботи в конторі Матеріально-технічного забезпечення (КМТЗ) тр. "Ташметробуд" надано копії з книги наказів контори Матеріально-технічного забезпечення (КМТЗ) тр. "Ташметробуд", архівну довідку від 19.02.2019 №5 та її переклад на українську мову, а також довідку від 26.02.2019 № 19 на підтвердження здійснення відрахувань із заробітної плати позивача страхових внесків.

На підтвердження страхового стажу з 05.04.1990 по 02.04.1991 - 11 місяців 28 днів - роботи сторожем у кафе "Застава" сільськогосподарського кооперативу "Ятрань" надано довідку б/н від 22.02.2019.

На підтвердження наявності страхового стажу з 01.11.1991 по 21.11.1995 - 4 роки 21 день, позивачем до позовної заяви надано довідку ТОВ "Калина" від 05.09.2018 № 12, відповідно до якої позивач дійсно працював у малому підприємстві "Україна" замісником директора по господарській частині з 01.11.1991 (наказ № 44 від 01.11.1991) та був звільнений із займаної посади і призначений замісником директора по комерційній роботі наказом № 4 від 21.11.1995.

У зв`язку з перереєстрацією і зміною організаційно-правової форми підприємство МП "Україна" переіменовано у товариство з обмеженою відповідальністю "Калина" згідно з наказом № 11 від 21.08.1998. Відповідно до наказу № 16 від 01.06.2000 позивач звільнений з посади замісника директора з 01.06.2000.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з нормами статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років зокрема мають особи за наявності страхового стажу - з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Частиною 4 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Факт наявності у позивача відповідного страхового стажу для призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону№ 1058-IV підтверджується наявними в матеріалах справи належними та достатніми доказами, а також рішенням суду у справі № 580/170/19, яке набрало законної сили.

Абзацом першим пункту 1.1. розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1) визначено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з п. 1.6. розділу I Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1. 7. розділу I Порядку № 22-1).

Суд звернув увагу, що орган ПФУ при зверненні не повідомляв позивача про необхідність подання додаткових документів, оскільки ні повідомлення в матеріалах справи, ні відмітки в заяві передбаченої пункту 1.7 Порядку № 22-1 не міститься.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (абзац четвертий пункту 1.7 розділу I Порядку № 22-1).

Відповідно до п. 4.2. розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з нормами пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач послався на те, що додатково подані документи надані з пропуском 3-х місячного строку.

Однак, вказане посилання спростовується обставинами встановленими судом під час розгляду даної адміністративної справи, оскільки повідомлення про додаткове їх надання в заяві не міститься.

При цьому, судом встановлено наявність у позивача страхового стажу з 25.03.1980 по 08.09.1982 - 2 роки 5 місяців 14 днів - роботи в конторі Матеріально-технічного забезпечення (КМТЗ) тр. "Ташметробуд", що підтверджується доказами, а саме витягом з книги наказів контори Матеріально-технічного забезпечення (КМТЗ) тр. "Ташметробуд", архівною довідкою від 19.02.2019 №5 та її перекладом на українську мову, а також довідкою від 26.02.2019 № 19 на підтвердження здійснення відрахувань із заробітної плати позивача страхових внесків.

Суд також встановив наявність у позивача страхового стажу у період з 05.04.1990 по 02.04.1991 - 11 місяців 28 днів - роботи сторожем у кафе "Застава" сільськогосподарського кооперативу "Ятрань", що підтверджується довідкою сільськогосподарського кооперативу "Ятрань" б/н від 22.02.2019.

При вирішенні спору суд також дійшов висновку про наявність у позивача страхового стажу у період з 01.11.1991 по 21.11.1995 - 4 роки 21 день, що підтверджується довідкою ТОВ "Калина" від 05.09.2018 № 12.

Таким чином, відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV.

Суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою 03.09.2018. Однак відповідні докази на підтвердження наявності у позивача достатнього страхового стажу для призначення пенсії за віком позивачем надано 11.04.2019, але при цьому пенсійний фонд не вимагав у позивача надання додаткових документів при зверненні.

Отже, враховуючи пункт 1.7 розділу I Порядку № 22-1 та ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія позивачу повинна бути призначена саме з дати звернення.

Що ж стосується вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії то суд зазначає.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульовано ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Отже, вимоги позивача щодо зобов`язання призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії є необгрунтованими.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295,371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 22 вересня 2018 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () врахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страховий (трудовий) стаж для призначення пенсії за віком в періоди (крім визнаних відповідачем): з 25.03.1980 по 08.09.1982 - 2 роки 5 місяців 14 днів; з 05.04.1990 по 02.04.1991 - 11 місяців 28 днів; з 01.11.1991 по 21.11.1995 - 4 роки 21 день, а всього - 7 років, 6 місяців, 3 дні та прийняти рішення про призначення пенсії за віком з 22 вересня 2018 року та здійснити виплату пенсії за період з 22 вересня 2018 року.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 672 (шістсот сімдесят дві) грн 35 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар