Справа № 420/5360/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5360/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначення пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить:

визнати протиправними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, щодо відмови в призначенні пенсії за віком по заяві від 30.01.2019 року № 358 та скасувати рішення від 20.02.2019 року № 358 Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі;

зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням заяви від 30.01.2019 року № 358.

Ухвалою суду від 16.09.2019 р. Одеським окружним адміністративним судом вказану позовну заяву було залишено без руху.

16.09.2019 року (вх. № 33209/19) на виконання ухвали позивач надав до суду квитанцію про сплату судового збору, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 19.09.2019 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням положень ст. 263 КАС України.

03.10.2019 року (вх. № ЕП/7370/19) представником відповідача до канцелярії суду подано заяву про заміну сторони по справі.

Ухвалою від 07.10.2019 року Одеським окружним адміністративним судом залучено до участі у справі, як другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Розгляд справи почато спочатку.

25.10.2019 року (вх. № ФП/32/19) представником позивача до канцелярії суду подано докази направлення позовної заяви з додатками другому відповідачу.

07.10.2019 року (вх. № 36623/19) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про доручення до справи документів.

07.10.2019 року (вх. № 36624/19) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

04.11.2019 року (вх. № 40833/19) позивачем до канцелярії суду подано заяву про уточнення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в січні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, метою якої було застосування для розрахунку пенсії середню заробітну плату в Україні в розмірі 6188грн., однак рішенням від 20.02.2019 року № 358 позивачу було відмовлено у її задоволенні, у заявку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що на підставі звернення позивача 13.11.2018 року із заявою № 2690 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування» було прийнято розпорядження від 19.11.2018 року про призначення позивачу пенсії за віком. Як показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески взято суму 5377,90 грн. За таких обставин, відповідач не мав правових підстав для застосування для розрахунку пенсії середню заробітну плату в Україні в розмірі 6188грн.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 13.11.2018 року позивач звернувся до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з заявою № 2690 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням від 19.11.2018 року відповідачем винесено рішення 93 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком. Так, повний страховий стаж склав 43 роки 12 днів, а загальний розмір пенсії з 12.11.2018 року - 7579,79 грн.

Як зазначено в позовній заяві, в січні 2019 року з засобів масової інформації позивач дізнався, що з 1 січня 2019 року для розрахунку пенсії буде застосовуватися середня заробітна плата в Україні в розмірі 6188 грн., яка є більшою ніж застосовувалась в 2018 році.

30.01.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії метою, якої було застосування для розрахунку пенсії середню заробітну плату в Україні в розмірі 6188 грн.

Однак, Рішенням № 358 від 20.02.2019 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1 попередньо звертався за призначенням пенсії за віком та надав заяву від 13.11.2018 року № 2690 за розглядом якої розпорядженням від 19.11.2018 року винесено рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 . Згідно даних Центральної бази одержувачів пенсій ОСОБА_1 є пенсіонером, якому призначено пенсійні виплати з 12.11.2018 року (а.с. 8).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статі 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 25 Закону №1058-ІV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс=См х Вс/100% х 12, деКс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях (з 01.10.2017 року 3764,40 грн., з 01.03.2019 року - 4404,35 грн.); Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону (0,45917).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

З наведеного вбачається, що у випадку призначенні пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Так, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначена відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 року № 4-4 «Про затвердження Порядку визначення показників середньої ззаробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески» та яка відповідно до Закону України №1058 враховується для обчислення пенсії становить за два роки (2016, 2017) - 5377,90 грн.

За таких обставин, відповідачем, як показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески взято суму 5377,90 грн.

У листопаді 2018 року, після досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, позивач 13.11.2018 року звернувся до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з заявою № 2690 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, фактично про призначення пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше - 13.11.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набув чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, який доповнено пунктами 4-3 - 4-7.

Абзацом другим пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV установлено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

З огляду на зазначене, а також враховуючи приписи ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2018 році правомірно застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що заява ОСОБА_1 від 30.01.2019 року про призначення пенсії фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи вищезазначене, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Безпідставними є посилання позивача на те, що відповідно до статті 22 Конституції України зміни в законодавстві (які звужують зміст та обсяг існуючих прав) не повинні застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки відсутність правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій держаним службовцям не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Прохорівська, 3; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дій щодо відмови в призначення пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2019 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.