Справа № 400/1658/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1658/19

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 05 серпня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу № МК 650/441/НП/АВ/СПТД-ФС від 25 березня 2019 року в розмірі 417300 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначив, що в акті інспекційного відвідування вказані адреси, за якими позивач не здійснює підприємницьку діяльність. У позивача відсутня довірена особа, на яку посилається відповідач у своїй постанові. Позивач не отримував жодної повістки або виклику на розгляд справи.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог є помилковим, так як представником позивача створено перешкоду у проведенні інспекційного відвідування, у зв`язку з чим контролюючим органом правомірно складено оскаржувану постанову.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідачем вжито всі необхідні заходи для належного повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Управління Держпромі у Миколаївській області № 80 від 26.02.2019 призначено проведення інспекційного відвідування за додержанням вимог законодавства про працю суб`єктів господарювання Миколаївської області, а саме: ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , автостанція « АДРЕСА_2 ».

Проведення перевірки було призначено на підставі пп.3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, яким передбачено, що інспекційні відвідування проводяться: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

У направленнях на проведення інспекційного відвідування зазначено дві адреси ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 автостанція АДРЕСА_2 ».

В акті від 27.02.2019 року, складеного інспектором, який здійснював інспекційне відвідування ОСОБА_2 зазначено, що за адресою проживання ФОП ОСОБА_1 . Вознесенський район, с. Трудове знаходиться будівля в аварійному стані, не придатна для проживання, в якій ніхто не проживає. За адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 , автостанція « АДРЕСА_2 » розпочато 27.02.2019 інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства з питань праці ФОП ОСОБА_1 , а саме оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

Крім того, в акті від 27.02.2019 зазначено, що інспектором праці в присутності працівників Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, на виконання наказу від 26.02.2019 розпочато інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 . В ході отримання письмових пояснень, щодо оформлення трудових відносин від працівників ФОП ОСОБА_1 приїхав представник , його син - ОСОБА_3 та заборонив надавати будь-які пояснення, відповідати на питання інспектора, не реагував на запрошення інспектора праці щодо ознайомлення з представниками відвідування, перебував у збудженому стані.

28.02.2019 року відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № МК 650/441/НП/АВ, в зв`язку з ненаданням доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: Миколаївська область, вул АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 б, автостанція «Дружба». Ненадання керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування усних або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю: інформацію від водіїв ФОП ОСОБА_1 , які здійснюють пасажирські перевезення щодо оформлення трудових відносин між ними і ФОП ОСОБА_1 Водіям було заборонено надавати будь-яку інформацію інспектору праці ОСОБА_2 .

За наслідками інспекційного відвідування відповідач прийняв постанову про накладання штрафу № МК650/441/НП/АВ/СПТД-ФС від 25.03.2019 року на ФОП ОСОБА_1 на підставі абз.7 ч.1 ст.265 КЗпП в сумі 417300 грн. за створення ФОП ОСОБА_1 перешкод у проведенні інспекційного відвідування шляхом ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, ненадання керівником (його представником)/працівниками об`єкта відвідування усних або письмових пояснень необхідних для проведення інспекційного відвідування.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що саме позивач або його уповноважена особа чинила перешкоди у проведенні перевірки. Крім того, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 265 КЗпП України встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 6,7 ч. 2 ст. 265 КЗпП Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року (далі Порядок № 509).

Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Колегія суддів зазначає, що ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.

Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу.

Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про розгляд справи відповідачем надіслані на три адреси позивача: АДРЕСА_4 . Повідомлення про вручення адресату листа за цією адресою відповідачем суду не надано.

В свою чергу, друга адреса зазначена у повідомленні АДРЕСА_5 . У повідомленні про вручення, яке відповідач надав як доказ отримання його позивачем міститься адреса АДРЕСА_5 . Повідомлення отримано 20.03.2019, але ким в повідомленні не зазначено. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що контролюючим органом не надано жодних пояснень щодо адреси, на яку надсилалось повідомлення: на Плавневу чи ОСОБА_4 .

Третя адреса, яка зазначена у повідомленні про призначення розгляду справи : АДРЕСА_6 . Дружби, 1, с. Трудове, Вознесенський район, Миколаївська область. Повідомлення про вручення повернулось без вручення адресату 12.04.2019 року з вказівкою пошти «за письмовою заявою відправника».

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно листа Укрпошти №06-19-256 від 20 травня 2019 року (а.с. 70) рекомендований лист направлений за адресою вул АДРЕСА_5 не вручено адресату.

При цьому, 20 березня 2019 року даний рекомендований лист було вручено неналежній особі з вини начальника ВПЗ Вознесенськ-7 Дем`яненко ОСОБА_5 .

Між тим, 25 березня 2019 року приймаючи спірну постанову відповідачу не було відомо, що позивач повідомлений належним чином про розгляд справи, що унеможливлювало розгляд справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином. За таких обставин, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню (Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС від 12.06.2019 у справі № 813/3415/18).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.