Справа № 420/564/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/564/19

Суддя першої інстанції Білостоцький О.В.

Час та місце ухвалення судового рішення « 12:42», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 12.06.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Алколайн» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Алколайн» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2018р. № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 778232,40грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перевіркою не встановлено, та жодними належними доказами не підтверджено факту виробництва, зберігання, транспортування та реалізації товариством фальсифікованих алкогольних напоїв або алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, що виключає відповідальність відповідно до ст.17 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», так як відповідальність за зберігання немаркованих алкогольних напоїв відсутня у статті 17 зазначеного закону, а немарковані алкогольні напої в розумінні ПК України не є алкогольними напоями без марок акцизного податку в розумінні Закону №481/95-ВР.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019р. позов задоволений з підстав того, що на позивача не покладено обов`язку забезпечення належного маркування алкогольних напоїв, що виробляються на митній території або ввозяться до України, оскільки він лише приймає за договором комісії вже готову алкогольну продукцію, а тому не може нести відповідальність за порушення вимог щодо маркування алкогольних напоїв.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що до позивача з належних підстав у відповідності до п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, ст.17 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Алколайн» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань від 09.12.2013р. №0002678, перебуває на обліку як платник податків в Ізмаїльській ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області з 10.12.2013р. та займається наступними видами діяльності: Код КВЕД 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями (основний); Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах. /т.1 а.с.83-89/

Ліцензією серії АЕ №297738, за реєстраційним номером 100391 від 27.05.2016р., яка дійсна з 27.05.2016р. по 27.05.2021р., надано ТОВ «Алколайн» право здійснювати оптову торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), вітчизняного та імпортного виробництва. /т.1 а.с.82/

22.10.2018р. посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області, на підставі направлень від 22.10.2018р. №4017, 4018, виданих згідно наказу від 22.10.2018р. №8080, проведено фактичну перевірку ТОВ «Алколайн», за наслідками якої складено акт від 01.11.2018р. №16/12/15-32-40-06/39012783. /т.1 а.с.14-15/

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.226.9 ст.226 ПК України, а саме виявлення алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку, які згідно бази даних АІС «Акцизна марка» не видавались виробнику, а тому горілка «М`якуш Традиційний» ємністю 0,5 л, міцністю 40% у кількості 2101 пляшок та горілка «М`якуш Домашій» ємністю 0,5л., міцністю 40% у кількості 3960 пляшок на загальну вартість 389116,20грн. вважаються немаркованими. /т.1 а.с.16-19/

На підставі вищезазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області стосовно ТОВ «Алколайн» винесено податкове повідомлення - рішення від 14.11.2018р. № щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у розмірі 778232,40грн. /а.с.23/

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Так, наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 22.10.2018р. №8080 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Алколайн», а тому у податкового органу були правові підстави для здійснення фактичної перевірки позивача щодо здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон №481) та Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1251 (надалі - Положення №1251).

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону №481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктами 226.1., 226.2., 226.7. ст.226 ПК України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Як вбачається з акту фактичної перевірки від 01.11.2018р. №1612/15-32-40-06/39012783 податковим органом виявлені 2101 пляшок горілки «М`якуш Традиційний» ємністю 0,5л., міцністю 40% та 3960 пляшок горілки «М`якуш Домашій» ємністю 0,5л., міцністю 40%, тому вони підлягають маркуванню маркою акцизного податку, оскільки мають вміст спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Разом з тим, апелянтом зазначено, що податковим органом виявлено вищезазначені алкогольні напої марковані марками акцизного податку, які згідно бази АІС «Акцизна марка» не видавались виробнику продукції, а тому відповідно до п.226.9 ст.226 ПК України вважаються немаркованими.

Відповідно до п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Згідно вимог п.п.3, 6, 7, 8, 16 Положення №1251, марки встановленого зразка виготовляються на замовлення ДФС державним підприємством, що перебуває в управлінні Національного банку.

Підприємства - виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів подають в електронній формі щомісяця до 10 числа територіальному органові ДФС (далі - продавець марок) для задоволення через два місяці потреби в марках акцизного податку попередню заявку-розрахунок про потребу в марках за їх видами, копію платіжного документа на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення та звіт про використання марок, придбаних у попередньому місяці. Підприємство-виробник здійснює відвантаження марок після затвердження комісією акта про їх приймання.

Продавець зберігає марки в своїх приміщеннях або згідно з договором у приміщеннях банківських установ. Обов`язки з продажу марок покладаються на матеріально відповідальну особу наказом керівника територіального органу ДФС, яка під розписку ознайомлюється з порядком їх продажу та ведення обліку, після чого марки передаються їй під звіт.

При цьому, зазначена особа несе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності прийнятих марок і за будь-яке заподіяння їм шкоди внаслідок умисних дій чи внаслідок недбалого або несумлінного ставлення до своїх обов`язків відповідно до законодавства. Марки продаються суб`єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Продаж (передача) придбаних марок покупцем марок іншим особам забороняється, крім випадків, передбачених у пункті 18 цього Положення.

Згідно п.20 вищевказаного Положення №1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Отже, зі змісту абз.2 п.20 Положення №1251 вбачається, що маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, які виробляються на митній території України, здійснюється виробниками зазначеної продукції, внаслідок чого на позивача, який здійснює реалізацію виготовлених алкогольних напоїв, не покладено обов`язку щодо забезпечення належного маркування алкогольних напоїв, останній лише придбаває у виробників вже готову продукцію, через що не може нести відповідальність за порушення вимог щодо маркування алкогольних напоїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.10.2018р. у справі №813/5916/14.

Так, 19.04.2016р. між ТОВ «Алколайн» (комісіонером) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» (комітентом) було укладено договір комісії №3/16, згідно умов якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за винагороду укласти від свого імені, однак за рахунок та в інтересах комітента, угоди (договори) з продажу (поставки, реалізації) алкогольної продукції під торговими марками (знаками для товарів та послуг) «М`якуш», виготовленої та наданої комітентом за ціною, не нижчою тої, що вказана в специфікації до даного договору.

Згідно п.1.2 Договору комісіонер зобов`язується прийняти товар на комісію, здійснювати його продаж та реалізацію на території України та оплачувати товар відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п.6.2.1 та 6.2.2 комітент зобов`язується передати на комісію товар під торгівельною маркою «М`якуш» виключно комісіонеру за даним договором відповідно до умов ліцензійного договору №19/04-16 від 19.04.2016р., укладеного між комітентом, комісіонером та власниками «М`якуш», а також забезпечити якість товару і його маркування відповідно до вимог чинного законодавства. /т.1 а.с.37-40/

На підставі договору комісії №3/16 від 19.04.2016р. ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» протягом 2016-2017 років поставляло на адресу позивача алкогольні напої, а саме горілку товарного знаку «М`якуш», що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними. /т.1 а.с. 46-57/

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» має чинні ліцензії на виробництво алкогольних напоїв та право оптової торгівлі алкогольними напоями крім сидру та перрі (без додання спирту). /т.1 а.с. 41-45/

Крім того, сертифікатами відповідності та висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи засвідчено відповідність горілки «М`якуш традиційний», «М`якуш житній» та «М`якуш домашній» вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови». /т.1 а.с.58-62/

Таким чином, саме ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» є виробником 2101 пляшок горілки «М`якуш Традиційний» ємністю 0,5л., міцністю 40% та 3960 пляшок горілки «М`якуш Домашній» ємністю 0,5 л, міцністю 40% поставлених позивачу на підставі договору комісії №3/16 від 19.04.2016р., а позивач здійснює лише реалізацію виготовлених алкогольних напоїв.

Слід також зазначити, що згідно зі ст.1 Закону України №481 місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

01.03.2018р. з метою зберігання вищезазначеного товару, наданого позивачу на комісію, ТОВ «Алколайн» укладено з ПП «Юніон Трейд Плюс» договір надання послуг №01/03, предметом якого є надання послуг зі зберігання товару на території складського комплексу, який розташований за адресою: м. Одеса, 3-й Аеропортовський провулок, 1. /т.1 а.с. 63-68/

В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі товару, акти виконаних робіт, відповідні платіжні доручення, які підтверджують виконання умов цього договору позивачем та ПП «Юніон Трейд Плюс». /а.с.70-80/

Згідно довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру серії АП №14645 від 14.03.2018р., виданої ПП «Юніон Трейд Плюс», 14.03.2018р. внесено місце зберігання оптових партій алкогольних напоїв за адресою м. Одеса, АДРЕСА_1 Аеропортовський провулок, 1 до Єдиного державного реєстру №. /т.1 а.с.69/

Як вбачається з акту фактичної перевірки від 01.11.2018р. №1612/15-32-40-06/39012783 посадовими особами податкового органу здійснювалася фактична перевірка складу, розташованого за адресою: м.Одеса, 3-й Аеропортовський провулок, 1. /т.1 а.с.16/

Тобто, в розумінні ст.ст.1, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ТОВ «Алколайн» не є зберігачем алкогольних напоїв, оскільки на час проведення відповідачем фактичної перевірки, алкогольні напої перебували на зберіганні у іншого суб`єкта господарювання, а саме у ПП «Юніон Трейд Плюс».

Відповідно до абз.15 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Разом з тим, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 вищезазначеного Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. №790 (надалі Порядок №790).

Пунктом 5 Порядку №790, передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Тобто необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення відповідним суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у тому числі і докази на підтвердження маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Разом з тим, оскільки актом фактичної перевірки від 01.11.2018р. №1612/15-32-40-06/39012783 безпідставно, без належних умов та обов`язків встановлено порушення позивачем вимог ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державної судової адміністрації України на рахунок на рахунок №:UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 17510 (сімнадцять тисяч п`ятсот десять) грн. 23коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.