Справа № 320/4971/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року № 320/4971/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у не проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, з урахуванням усіх щомісячних видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за кваліфікацію; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням всіх щомісячних видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за кваліфікацію; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 27 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що пенсійним органом безпідставно, всупереч вимог частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не здійснено перерахунок його пенсії з урахуванням усіх щомісячних видів грошового забезпечення, з яких були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за кваліфікацію; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія, внаслідок чого, позивач отримує пенсію у меншому розмірі, ніж передбачено нормами чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки на виконання постанови № 103 та постанови № 704 позивачу перераховано пенсію відповідно до норм законодавства, чинних на момент здійснення перерахунку та на підставі довідки, виданої Київським обласним військовим комісаріатом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в період з 01.08.1988 по 26.01.2018 на різних посадах, що підтверджується витягом з послужного списку позивача.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №532 від 21.12.2017 майор ОСОБА_1 , старший помічник начальника навчального відділу 38 об`єднаного навчального центру Харківського національного університету Повітряних Сил був звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Вислуга років у Збройних Силах: календарна 29 років 4 місяці, пільгова немає.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №18 від 26.01.2018, позивач був виключений зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Васильківського ОМВК Київської області.

З 27.01.2018 позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, де отримує пенсію, призначену йому довічно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 12.03.2018.

Відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 № 9/63/2/51 до складових грошового забезпечення позивача входили: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 40%; надбавка за кваліфікацію 8%; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10%; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% та премія 400%.

Також позивачем було отримано довідку військової частини НОМЕР_1 про суми нарахованого (виплаченого) ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, премій, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 01 січня 2016 року по 26 січня 2018 року від 19.02.2018 № 9/63/2/71.

З довідки від 19.02.2018 № 9/63/2/71 слідує, що окрім видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2018 № 9/63/2/51, до складу грошового забезпечення позивача, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, також входила щомісячна додаткова грошова винагорода.

Як вбачається із розрахунку пенсії позивача, до складових його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, з 27.01.2018 входять: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років.

Враховуючи той факт, що під час нарахування пенсії позивачу до її складу не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, а при проведенні перерахунку з 27.01.2018 до складових грошового забезпечення позивача також не було включено: процентна надбавка за вислугу років 40%; надбавка за кваліфікацію 8%; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10%; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% та премія 400% позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 04.05.2018 про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Листом від 04.06.2018 №2841/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області надіслало позивачу відповідь, в якій було повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії. Відповідь обґрунтована тим, що перераховані у заяві виплати не носять постійний характер, тому підстави для включення їх до складу грошового забезпечення при призначенні пенсії відсутні.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (зі змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінетом Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (зі змінами та доповненнями) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 (справа №522/2738/18).

Таким чином, отримувана позивачем згідно з довідкою про суми нарахованого (виплаченого) грошового забезпечення від 19.02.2018 №9/63/2/71 та довідкою про додаткові види грошового забезпечення від 30.01.2018 №9/63/2/51 щомісячна додаткова грошова винагорода; процентна надбавка за вислугу років 40%; надбавка за кваліфікацію 8%; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10%; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% та премія, з яких щомісяця їх виплати утримувався єдиний внесок, мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивачу, отже, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Твердження відповідача щодо необхідності застосування постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 суд не приймає до уваги, з огляду на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги встановлені обставини, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмір 768,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у не проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням усіх щомісячних видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за кваліфікацію; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), з урахуванням всіх щомісячних видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; надбавка за кваліфікацію; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 27 січня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.