Справа № 560/919/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/919/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

31 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Остафійчук О.О.,

представників відповідача: Калужської Н.О., Кундиловської М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року (повне рішення складене 18.06.2019) у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Пакт" до головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року позивач, ПП "Пакт", звернулось в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2018 №, №.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 11.06.2019 позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що фіскальний орган безпідставно збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 535606,25 грн та з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 578453,75 грн. і не довів правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що станом на 01.07.2016 у позивача рахувалась кредиторська заборгованість перед ТОВ "Требл Компані" в розмірі 2570908,13 грн. Ухвалою від 05.05.2016 господарський суд Запорізької області встановив відсутність у ТОВ "Требл Компані" дебіторської заборгованості. Вважає, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 11.07.2016 №1107/1 у сторін були відсутні зобов`язання. Директор ТОВ "Глорія Лайн" вказаний договір про відступлення права вимоги підписав формально, оскільки ТОВ "Глорія Лайн" станом на 31.12.2016 не задекларувало наявність дебіторської заборгованості, що не підтверджує факт відступлення права вимог за договором від 11.07.2016 №1107/1. Зазначає, що кредиторська заборгованість в сумі 2570908,13 грн, яка станом на 01.07.2016 рахувалась перед ТОВ "Требл Компані", для цілей бухгалтерського обліку є зобов`янням, яке не підлягає погашенню та визнається доходом ПП "Пакт".

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідно до договору поставки від 30.09.2015 №3009/1 у ПП "Пакт" рахувалась кредиторська заборгованість перед ТОВ "Требл Компані" в сумі 2570908,13 грн., тому позивач відобразив вказану заборгованість перед ТОВ "Глорія Лайн", яке набуло права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги від 11.07.2016 №1107/1. Таке коригування заборгованості здійснено до моменту припинення ТОВ "Требл Компані" як юридичної особи. Зазначає, що договір про відступлення права вимоги від 11.07.2016 №1107/1 є чинним, оскільки відповідачем не оспорювався та не визнаний в установленому порядку недійсним. Вважає, що ПП "Пакт" не повинно нести відповідальність за порушення введення податкового обліку його контрагентів.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору поставки від 30.09.2015 №3009/1 ТОВ "Требл Компані" зобов`язалось поставляти ПП "Пакт", а ПП "Пакт" зобов`язалось приймати та оплачувати продукцію (заготовку мідну для волочіння).

05.05.2016 господарський суд Запорізької області ухвалою у справі №908/1073/16 порушив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Требл Компані". У цій ухвалі суд встановив відсутність у ТОВ "Требл Компані" дебіторської заборгованості.

17.05.2016 постановою у справі №908/1073/16 господарський суд Запорізької області визнав ТОВ "Требл Компані" банкрутом.

Станом на 01.07.2016 у ПП "Пакт" рахувалась кредиторська заборгованість перед ТОВ "Требл Компані" внаслідок невиконання умов вказаного договору поставки, що підтверджується звітом про фінансові результати ПП "Пакт".

11.07.2016 ТОВ "Требл Компані" і ТОВ "Глорія Лайн" уклали договір №1107/1 про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього договору ТОВ "Трел Компані" відступило, а ТОВ "Глорія Лайн" набуло право вимоги виконання зобов`язань відповідно до договору від 30.09.2015 №3009/1.

12.07.2016 ухвалою у справі №908/1073/16 господарський суд Запорізької області ліквідував ТОВ "Требл Компані".

На підставі направлень від 02.10.2018 №3034, 3033, 3032, 3112, 3181 та наказу від 19.09.2018 №2693 Головне управління ДФС в Хмельницькій області здійснило документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 по 30.06.2018.

За результатами перевірки складений акт від 26.11.2018 №1652/22-01-14-11/21332137, яким зафіксовані порушення, зокрема:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті чого занижений податок на прибуток в сумі 462763,00 грн;

- пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижений податок на додану вартість в сумі 428485,00 грн.

На підставі акту перевірки фіскальний орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 17.12.2018 №, який збільшив суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 535606,25 грн, та податкове повідомлення-рішення від 17.12.2018 №, яким збільшив суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 578453,75 грн.

За наслідками розгляду скарги позивача ДФС України рішенням від 27.02.2018 №9678/6/99-99-11-04-01-25 у задоволенні скарги позивача відмовила та залишила вказані податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до суду.

В процесі судового розгляду позивач надав суду договір про відступлення права вимоги від 03.06.2019 №03/16, укладений між ТОВ "Глорія Лайн" і ТОВ "Укрвторсплав". Відповідно до умов цього договору ТОВ "Глорія Лайн" передало, а ТОВ "Укрвторсплав" прийняло право вимоги за договором від 30.09.2015 №3009/1.

03.06.2019 ПП "Пакт" сплатило ТОВ "Укрвторсплав" заборгованість по договору поставки від 30.09.2015 №3009/1 в розмірі 2570908,13 грн, що підтверджується карткою рахунку 361.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Приписами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положеннями статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами / послугами, необоротними активами придбаними / виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

Слід також зазначити, що підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Згідно підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога, зокрема, це сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином є однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні (п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України). Правове регулювання заміни кредитора на підставі правочину здійснюється статтями 512-519 Цивільного кодексу.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З вищенаведеного слідує, що у разі коли сума кредиторської заборгованості платника податку за отримані, але неоплачені товари (роботи, послуги) залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то у податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, незалежно від того, відносилася вказана сума заборгованості до складу валових витрат платника податків чи ні.

Як встановлено судом першої інстанції, фактичною підставою для нарахування ПП "Пакт" грошових зобов`язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств слугували викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу про те, що кредиторська заборгованість в сумі 2570908,13 грн, яка станом на 01.07.2016 рахувалась перед ТОВ "Требл Компані", для цілей бухгалтерського обліку є зобов`язанням, яке не підлягає погашенню та визнається доходом підприємства.

11.07.2016 ТОВ "Требл Компані" і ТОВ "Глорія Лайн" уклали договір №1107/1 про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього договору ТОВ "Трел Компані" відступило, а ТОВ "Глорія Лайн" набуло право вимоги виконання зобов`язань відповідно до договору від 30.09.2015 №3009/1.

12.07.2016 ухвалою у справі №908/1073/16 господарський суд Запорізької області ліквідував ТОВ "Требл Компані".

03.06.2019 укладено договір про відступлення права вимоги від №03/16, укладений між ТОВ "Глорія Лайн" і ТОВ "Укрвторсплав".

Відповідно до умов цього договору ТОВ "Глорія Лайн" передало, а ТОВ "Укрвторсплав" прийняло право вимоги за договором від 30.09.2015 №3009/1.

03.06.2019 ПП "Пакт" сплатило ТОВ "Укрвторсплав" заборгованість по договору поставки від 30.09.2015 №3009/1 в розмірі 2570908,13 грн, що підтверджується карткою рахунку 361.

Враховуючи вищезазначене, заборгованість по договору поставки від 30.09.2015 №3009/1 в розмірі 2570908,13 грн не підлягала включенню до складу доходів позивача, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Отже, фіскальний орган безпідставно збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 535606,25 грн та з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 578453,75 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності доводів відповідача про відсутність у ліквідаційному балансі ТОВ "Требл Компані" та ТОВ "Глорія Лайн" дебіторської заборгованості, оскільки фіскальний орган перевірку дотримання вимог податкового законодавства ТОВ "Глорія Лайн" та ТОВ "Укрвторсплав" не здійснював. Тобто, зазначені доводи ґрунтуються на припущеннях.

Доводи скаржника, що договір відступлення права вимоги N91107/1 від 11.07.2016 є недійсним в силу статей 215, 216 ЦК України, так як повідомлення про прийняття нa роботу директором Дорошенко Є .Д . , який від імені ТОВ "Глорія Лайн" підписував договір, подано 13.07.2016 колегія суддів вважає необгрунтованими оскільки факт виникнення трудових відносин підтверджується наказом про прийняття на роботу та, у разі наявності, трудовою угодою, дані документи податковим органом не досліджувалися. Повідомлення про прийняття на роботу є документом звітного характерну, достовірність зазначених даних в якому підтверджується первинними документами.

Також слід зазначити, що відповідачем доказів визнання недійсним/нечинним договору про відступлення права вимоги від 11.07.2016 №1107/, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції не надано.

Доводи апеляційної скарги, що ухвалою від 05.05.2016 господарський суд Запорізької області встановив відсутність у ТОВ "Требл Компані" дебіторської заборгованості, тому на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 11.07.2016 №1107/1 у сторін були відсутні зобов`язання, а також, що ТОВ "Глорія Лайн" станом на 31.12.2016 не задекларувало наявність дебіторської заборгованості, що не підтверджує факт відступлення права вимог за договором від 11.07.2016 №1107/1, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ПП "Пакт" не було стороною при розгляді справи судом Запорізької області, а також, вказані посилання відповідача не були предметом розгляду в зазначеному суді.

За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Отже, в процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позов.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 листопада 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.