Справа № 160/7141/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Справа № 160/7141/19
29.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 з часу призначення пенсії 21.09.2013 року в одинарному розмірі за час роботи по Списку № 1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести повторне нарахування пенсії ОСОБА_1 починаючи з 21.09.2013 року згідно п. 3, ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з додаванням до страхового стажу додатково по одному року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченою пенсією та перерахованою пенсією з 21.09.2013 року з додаванням до страхового стажу додатково по одному року.
Позивач обгрунтовує позовну заяву тим, що останньому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 починаючи з 21.09.2013 року. ОСОБА_1 зазначає, що звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявами про перерахунок пенсії по страховому стажу. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювалось відповідні перарахунки, однак не з моменту призначення пенсії 21.09.2013 року. У зв`язку з чим, Позивач звернувся з цим позовом до суду.
01.08.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7141/19 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем 13.09.2019 року до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовної заяви та зазначив, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідають нормам Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» та вчинені в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та письмові пояснення на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Позивач 19.09.2013 року звернувся до Пенсійного фонду України м. Кривий Ріг Дніпропетровська область Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі з заявою про призначення/перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Відповідно до протоколу УПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг про призначення пенсії № 659 від 24.09.2013 року позивачу з 19.09.2013 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та відповідно до розрахунку стажу позивачу зараховано період роботи з 17.11.1994 року по 01.08.1995 рік; з 12.04.1996 року по 20.11.1996 рік; з 20.02.1997 року по 18.04.1998 рік; з 07.05.1998 року по 05.09.1999 рік; з 27.03.2000 року по 30.06.2000 рік; з 01.07.2000 року по 28.12.2001 рік; з 16.03.2007 року по 14.07.2011 рік; з 15.07.2011 року по 31.07.2013 рік.
15.09.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг із заявою про перерахунок пенсії по страховому стажу.
29.09.2017 року Позивач звернувся до Криворізького центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії по страховому стажу.
На думку Позивача пенсійним органом не здійснено нарахування пенсії останньому починаючи з 21.09.2013 року згідно п.3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з додаванням до страхового стажу додатково по одному року.
У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся з відповідною позовною заявою до суду.
З 1 січня 2004 року набрав чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058), який, є основним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що до страхового стажу додатково зараховується по одному року лише за кожний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах.
Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії. - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцюватьники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Статтею 25 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1% (до 03.10.2017 року величина оцінки одного року страхового стажу у відсотках становила 1,35).
Суд вважає за необхідне зазначити про безпідставність наведених позивачем тверджень щодо невірно обрахованого страхового стажу ОСОБА_1 та не додання додатково по одному року за кожен повний рік стажу роботи за Списком № 1, оскільки твердження Позивача свідчать про його власне тлумачення розрахунку пенсії шляхом додавання до попереднього розміру страхового стажу, розрахованої не за додаткові роки, а за весь період з моменту призначення пенсії з 21.09.2013 року, що не узгоджується з нормами Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування».
За приписами ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 ст. 77 КАС України, закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 242-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський