Справа № 160/8139/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Справа № 160/8139/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
21.08.2019 р. ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі відповідач), з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 11.07.2019 р. за №152/03-08/2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу період роботи різальником гарячого металу з 01.01.1992 р. по 30.05.1993 р., який становить 04 місяці 28 днів та військову службу в лавах Радянської армії з 21.07.1988 р. по 11.06.1990 р., яка становить 01 рік 10 місяців 21 день, призначивши пенсію з 20.06.2018 р.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах та відповідачем неправомірно надано відмову у її призначенні. Позивач вважає, що наданих ним даних достатньо для обрахування стажу у розмірі, необхідному для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8139/19 передана судді Віхровій В.С.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи № 160/8139/19 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 р. адміністративний позов прийнято до провадження та відкрито спрощене провадження без виклику сторін.
18.10.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив, згідно якого відповідач повідомив про незгоду з позовними вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими, оскільки надані для призначення пенсії документи не підтверджують пільговий стаж у необхідному розмірі та відповідач не має право на призначення такої пенсії через відсутність встановленого законодавством віку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Судом встановлено, що 20.06.2018 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку.
Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.09.2018 р. №58 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність пільгового стажу у розмірі 25 років (Постанова КМУ від 31.03.1994 р. №202 (25). За документами наданими для призначення пенсії, загальний стаж зараховано по 31.05.2018 р. та складає 30 років 06 місяців 04 дні, в тому числі робота на пільгових умовах за Списком № 1- 26 років 06 місяців, з них роботи Постанова КМУ від 31.03.1994 р. №202 (25) - 24 роки 3 місяці. З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. № 2148-VIII право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничних роботах та в металургії визначається відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. №8 підстави відсутні.

31.01.2019 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку.

Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.01.2019 р. №58 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність пільгового стажу у розмірі 25 років, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. №202. За документами наданими для призначення пенсії загальний стаж зараховано по 31.05.2018 р. та складає 30 років 06 місяців 04 днів, в тому числі пільгового стажу робіт і професій, що затверджується Постановою КМУ від 31.03.1994 р. №202 - 23 роки 10 місяців 5 днів. Зазначаючи про норми закону, встановлені у ст.26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58, відповідач вказав, що оскільки в трудову книжку запис про переведення заявника на посаду різальника гарячого металу (з 01.01.1992 по 30.05.1993) не внесено, а будь-які первинні документи про його роботу на цій посаді відсутні, для зарахування данного періоду (4 місяці 28 днів) до пільгового стажу відсутні підстави.

04.07.2019 р. ОСОБА_1 втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку.

Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.07.2019 р. №152/03-08/2019 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність пільгового стажу робіт і професій, що затверджуються Постановою КМУ від 31.03.1994 р. №202, які мають право на пенсію незалежно від віку у розмірі 25 років. За документами, наданими для призначення пенсії загальний стаж зараховано по 31.05.2019 р. та складає 31 рік 06 місяців 04 дні, в тому числі пільгового стажу робіт і професій, що затверджуються Постановою КМУ від 31.03.1994 р. №202 24 роки 07 місяців 27 днів.

Не погоджуючись з такими висновками органу пенсійного фонду позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначена статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок №637). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника встановлює «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Згідно з п. 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.09.1987 р. по 13.07.1988 р. навчався в СПТУ №26, отримав освіту - слюсар ремонту автомобіля 2-го розряду (диплом серії НОМЕР_1 ).

Згідно Довідки, виданої військовим комісаром Кам`янського об`єднаного міського військового комісаріату 2018 року рядовий ОСОБА_1 дійсно проходив службу у рядах Збройних Сил у період з 21.06.1988 р. по 11.06.1990 р. (військовий квиток серії НОМЕР_2 ).

Згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 наявні записи про:

№1 навчання у професійному технічному училищі з 01.09.1987 р. по 13.07.1988 р.

№2 служби у лавах Радянської Армії з 21.06.1988 р. по 11.06.1990 р.

№3 роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на прокатному виробництві в якості оператора посту управління, зайнятого на гарячих участках робіт з 11.09.1990 р. до 01.11.1990 р.

№4 переведення до новопрокатного цеху оператором посту з 01.11.1990 р. по 31.05.1993 р. у зв`язку із удосконаленням структури управління гарячих ділянок робіт за 3 розрядом.

№5 переведення різальником металу гарячих ділянок роботи 5 розряду «1150» з 31.05.1993 р. по 25.09.2009 р.

№8 переведення різником ядерного металу 5 розряду на тому ж місці з 25.09.2009 р.

Суд відмічає, що запис за порядковим номером 6 у трудовій книжці пропущений. За номером 7 міститься запис про проведення атестації робочих місць.

Займані позивачем посади за фахом відноситься до професії за пільговими списками, затверджених Постановою КМУ №202 від 31.03.1994 р.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву підтверджено, що позивач у період роботи на посаді різальника гарячого металу на прокатному виробництві має право на пільгову пенсію незалежно від віку. Проте, відповідач не зарахував у пільговий період з 01.01.1992 р. по 30.05.1993 р. у зв`язку із відсутністю запису у трудовій книжці та первинних документів роботодавця, які необхідні для підтвердження даних.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (надалі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Суд зазначає, що, за приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до органу пенсійного фонду разом із заявою про призначення пенсії надав паспорт, код РНОКПП, трудову книжку серії НОМЕР_4 , диплом про освіту серії НОМЕР_1 , довідки №023-1678-1684 від 20.06.1984 р. у кількості 7 шт., довідку про заробітну плату, довідку про військову службу.

Так, згідно довідки №023-1684 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 працював з 11.09.1990 р. по 31.12.1991 р. оператором поста управління, занятий на гарячих дільницях робіт, який становить 01 рік 03 місяці 14 днів;

Згідно довідки №023-1683 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 працював з 01.01.1992 р. по 30.05.1993 р. оператором поста управління, занятий на гарячих дільницях робіт, який вибірково становить 01 рік 0 місяців 01 день;

Згідно довідки №023-1682 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 фактично виконував роботу різальника гарячого метал у зв`язку з виробничою необхідністю з 01.01.1992 р. по 30.05.1993р., який вибірково становить 00 рік 04 місяців 28 днів;

Згідно довідки №023-16821 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 працював різальником гарячого металу з 31.05.1993 р. по 10.03.1994 р., який становить 00 рік 09 місяців 10 днів;

Згідно довідки №023-1680 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 працював різальником гарячого металу з 11.03.1994 р. по 06.02.2003 р., який становить 08 рік 10 місяців 23 дні;

Згідно довідки №023-1679 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 працював різальником гарячого металу з 07.02.2003 р. по 02.08.2016 р., який становить 13 років 00 місяців 26 днів;

Згідно довідки №023-1678 від 20.06.2018 р. ОСОБА_1 працював різальником гарячого металу з 03.08.2016 р. по 08.06.2016 р., який становить 01 рік 00 місяців 22 дні;

Згідно довідки №023-1492 від 02.07.2019 р. ОСОБА_1 працював різальником гарячого металу з 09.06.2018 р. по 19.06.2019 р., який становить 00 років 09 місяців 27 днів.

Таким чином, уточнюючими довідками підтверджено перебування позивача на пільговій посаді. Внесення запису у трудову книжку є обов`язком роботодавця, відтак відсутність запису про переведення позивача при його непереривному стажі на підприємстві, не може ста винитися особі, яка звернулася за призначенням пенсії у провину та покладати на нього негативні наслідки.

Згідно ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, умовою для зарахування часу проходження військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Як встановлено судом, позивач навчався середньому професійно-технічному училищі на базі середньої освіти за професією «слюсар по ремонту автомобіля», що не відноситься до посад, передбачених для призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженою постановою ради міністрів СРСР від 03.08.1972 p.. при призначенні пенси на пільгових умовах в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи слідувала за нею.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав зарахування періоду проходження служби в армії до пільгового стажу позивача.

Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 затверджено Списки робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, та вимагає стажу роботи на відповідній посаді терміном не менше 25 років.

Посада ОСОБА_1 відноситься до вказаного переліку, що відповідачем по справі не спростовується.

Судом встановлено, що позивач станом на дату звернення за призначенням пенсії не мав 50 років. Відтак суд не має підстав вважати неправомірними дії пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пільгової пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що така підстава як невідповідність віку для призначення пенсії не була покладена в основу оскаржуваного рішення, оскільки про це вказано лише у поданому відповідачем відзиві на позовну заяву.

Отже, встановлені обставини справи та вимоги законодавства свідчать про надання позивачем передбачених законодавством документів щодо підтвердження пільгового стажу спірного періоду роботи.

Відповідачем наявність наданих документів не оскаржується.

Разом з тим, суд зауважує, що матеріали пенсійної справи не містять доказів розгляду питання щодо підтвердження пільгових періодів позивача комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Крім того, підстави відмови, наведені в оскаржуваному рішенні відрізняються від тих, що наведені органом пенсійного фонду у відзиві.

Крім того, не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

За таких обставин, враховуючи положення статті 245 КАС України та для ефективного відновлення порушеного права на отримання соціальних виплат, суд вказує, що позивач має право на належний розгляд його заяви, документів для призначення пенсії та отримання відповіді за наслідками такого розгляду, та встановивши протиправність не зарахування періоду роботи на пільговій посаді, вважає за необхідне зобов`язати розглянути повторно заяву ОСОБА_1 з урахуванням спірного періоду пільгового стажу.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyelerv. Italy» № 33202/96, «Oneryildizv. Turkey» № 48939/99, «Moskalv. Poland» № 10373/05).

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з коригуванням обраного способу захисту.

В порядку розподілу судових витрат у відповідності до положень ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 11.07.2019 р. за №152/03-08/2019;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу період роботи різальником гарячого металу з 01.01.1992 р. по 30.05.1993 р., який становить 04 місяці 28 днів.

В іншій частині позову відмовити.

В порядку розподілу судових витрат документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова