Справа № 638/16705/19
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2 - А/638/494/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Подосокорської А. О.

перекладачки ОСОБА_1

адвоката Компанійця О. А.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України,

установив:

Позивач Головне управління державної міграційної служби в Харківській області, від імені якого діє Гнип Валерій Миколайович на підставі довіреності від 02.01.2019 р. № 6301.9/3, звернувся 29.10.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд примусово видворити за межі України громадянина Республіки Нігерія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Затримати громадянина Республіки Нігерія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців з метою проведення процедури примусового видворення.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління державної міграційної служби в Харківській області зазначає, що 13.11.2017 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова, було виявлено громадянина республіки Нігерія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Громадянин республіки Нігерія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потрапив на територію України у 2012 році через пункт пропуску «Бориспіль» за національним паспортом республіки Нігерія. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстави для подальшого перебування на території України відсутні. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол МХК № 119968). Відповідно до чинного законодавства України, де визначаються категорії іммігрантів, яким надається дозвіл на імміграцію в Україну, громадянин республіки Нігерія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має підстав для отримання громадянства України та посвідки на постійне проживання. Громадянина республіки Нігерія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірено за обліками АРМОР та по базі безпідставно виданих паспортів, до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебуває, з питань отримання статусу біженця до ГУ ДМС України в Харківській області не звертався.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача Головного управління державної міграційної служби в Харківській області - Черепанський Максим Григорович, який діє на підставі довіреності від 02.01.2019 р. № 6301.9/2, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його на тих підставах, що викладені в ньому.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вимоги позову не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні. Він пояснив, що є біологічним батьком двох дітей, але не записаний у свідоцтві про народження цих дітей, має фактичну дружину, яка є громадянкою України, має стійкі зв`язки на території України.

У судовому засіданні адвокат відповідача ОСОБА_2 - Компанієць Олексій Анатолійович, який діє на підставі ордеру серія ХВ № 864 від 30.10.2019 р. вимоги позову не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки відповідач має стійкі зв`язки на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке:

13.11.2017 р. Головним управлінням Державної міграційної служби України складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МХК 119968 стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

13.11.2017 р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області складена постанова про накладення адміністративного правопорушення ПР МХК 119968 стосовно ОСОБА_2. Відповідно до цієї постанови 13.11.2017 р. о 14:00 год. у приміщенні відділу протидії нелегальній міграції реадмісії у справах ОБГ ГУ ДМС України в Х/обл. за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103 виявлений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 2012 року по теперішній час знаходиться без реєстрації в Україні. Цією постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Рішенням начальника Немишлянського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області Горошочка С . Я ., погодженого першим заступником начальника ГУ ДМС України в Харківській області Адамовим І. В., затвердженого 30.11.2017 р. начальником ГУ ДМС України в Харківській області Гузем В. В. вирішено примусово повернути до країни походження громадянина Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено зобов`язати його покинути територію України у термін до 10.12.2017 р. Вирішено повідомити прокурора Харківської області про прийняте рішення.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина Федеративної республіки Нігерія НОМЕР_1 від 11.08.2016 р., зі строком дії до 10.08.2021 р.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI іноземці та особи без громадянств в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України (частина п`ятнадцята статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI).

За приписами частини першої статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно визначення пункту чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Положеннями частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (частина перша статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI).

Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні та зазначено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина перша статті 203).

Відповідно до положень статті 9 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

При здійсненні своїх прав i свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання i поваги прав i свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку i загального добробуту в демократичному суспільстві (частина друга статті 29 Загальної декларації прав людини).

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI).

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773 - VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Інформація щодо оскарження відповідачем рішення Немишлянського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 30.11.2017 р. про примусове повернення до країни походження громадянина Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у термін до 10.12.2017 р. у матеріалах справи відсутня.

Правом звернутися в установленому законом порядку із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відповідач не скористався.

Докази про те, що в країні походження відповідач піддавався переслідуванням за політичні чи релігійні переконання, расові або етнічні ознаки матеріали справи не містять.

У відповідача ОСОБА_2 відсутні документи на право перебування на території України; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, тому суддя доходить висновку про наявність підстав для примусового видворення громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_2 за межі території України, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773 - VI від 22.09.2011 р., керуючись ст. ст. 5, 6, 8 - 10, 72, 77, 79, 241 - 246, 288, 371 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Головного управління державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України - задовольнити у повному обсязі.

Примусово видворити за межі України громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців.

Звернути до негайного виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: