Справа № 260/989/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 листопада 2019 року м. Ужгород № 260/989/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді -Маєцької Н.Д.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди, -
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області задоволено частково:

1) Визнано протиправною відмову Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (Закарпатська область, Рахівський район, с. Чорна тиса, вул. Центральна, буд. 174, ) у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 04 червня 2019 року.

2) Зобов`язано Чорнотисянську сільську раду Рахівського району Закарпатської області (Закарпатська область, Рахівський район, с. Чорна тиса, вул. Центральна, буд. 174, ) повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 04 червня 2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

3) В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено

4) Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (Закарпатська область, Рахівський район, с. Чорна тиса, вул. Центральна, буд. 174, ) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

25 жовтня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення із відповідача понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 19500,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає можливим розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд приходить висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та адвокатським бюро "Дмитро Бородін та партнери" 05 червня 2019 року укладено договір про надання правничої допомоги.

Відповідно розділу 2 вказаного договору оплата за цим договором визначається і здійснюється відповідно до Протоколу погодження гонорару та Стандартними правилами надання правничої допомоги.

Згідно з протоколом погодження гонорару від 05 червня 2019 року гонорар за договором про надання правничої допомоги від 05 червня 2019 року № 2 по справі за позовом ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди є фіксованим та складає 20000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 30 вересня 2019 року, яким визначено наступний розрахунок вартості наданих послуг:

- вивчення документів, наданих клієнтом по справі - 2500,00 грн.;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 3000,00 грн.;

- вивчення судової практики в т.ч. справа № 367/3673/15-а - 4000,00 грн.;

- складання підписання та направлення до суду позовної заяви 3500,00 грн.;

- складання, підписання та направлення до суду розрахунку моральної шкоди - 3000,00 грн.;

- складання заяви про розгляд справи у відсутності клієнта - 500,00 грн.;

- складання заяви про розгляд справи у відсутності адвоката - 500,00 грн.;

- складання, підписання та направлення до суду заяви про зміну предмету позову - 1000,00 грн.;

- копіювання документів - 500,00 грн.;

- відправлення поштою документів до суду - 1000,00 грн.

Відтак, загальна вартість наданих послуг становить 19500,00 грн.

Сплата позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 19500, 00 грн. підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 09 жовтня 2019 року (на суму 5000,00 грн.) та № 0.0..1 від 09 жовтня 2019 року (на суму 14500,00 грн.).

Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа № 810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд зазначає, що при визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа № 260/989/19 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відтак, враховуючи вищенаведені норми КАС України та зважаючи на велику кількість рішень у справах з подібним предметом спору, суд відносить дану справу до категорії незначної складності.

Позивачем не надано доказів, на підтвердження значення справи, впливу вирішення справи на його репутацію або публічного інтересу до справи.

При цьому, суд зазначає, що підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності. Як вбачається із матеріалів справи, в якості додатків до позовної заяви (не враховуючи документів на підтвердження представництва адвоката) додано тільки копію запиту на отримання публічної інформації, відповідь Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, рішення Верховного Суду з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру у розмірі 19500,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача є не співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 200/14113/18-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відтак, з огляду на нескладність справи, недоведеність її значення для позивача та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача повинен становити 4000,00 грн., з яких: вивчення документів, наданих клієнтом по справі - 500,00 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та вивчення судової практики - 1000,00 грн.; складання підписання та направлення до суду позовної заяви 1500,00 грн.; складання, підписання та направлення до суду розрахунку моральної шкоди - 400,00 грн.; складання заяви про розгляд справи у відсутності клієнта та складання заяви про розгляд справи у відсутності адвоката - 300,00 грн.; складання, підписання та направлення до суду заяви про зміну предмету позову - 100,00 грн. (вказана заява за своїм змістом є заявою про уточнення найменування відповідача); копіювання документів - 100,00 грн.; відправлення поштою документів до суду - 100,00 грн.

З урахуванням наведеного, заява представника позивача про прийняття додаткового судового рішення у справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 24 вересня 2019 року у справі № 260/989/19 судом не вирішувалось питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 143, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області (Закарпатська область, Рахівський район, с. Чорна тиса, вул. Центральна, буд. 174, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. (чотири тисячі гривень).

3. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

4. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя Н.Д. Маєцька