Справа № 140/1950/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10310/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (постановлена головуючим-суддею Андрусенко О.О. в порядку письмового провадження у м.Луцьку) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (далі - ТзОВ «ТД «Аванта», позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.03.2019 за № та №.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ТзОВ «ТД «Аванта» подало апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що зі сторони ТзОВ «ТД «Аванта» 04.08.2019 була саме перша неявка в судове засідання, оскільки попереднє судове засідання, призначене на 25.07.2019, відкладалось саме за ініціативою суду, з причин перебування головуючого судді у відпустці, тобто засідання як такого не відбулось, відповідно і не було неявки сторін в засідання. Крім того, учасники справи, як позивач, так і відповідач у заявах по суті, надали всі наявні докази, пояснення, заперечення по цій справі, клопотань сторонами не заявлялось, а тому справа могла розглянутись за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Ярошик Т.В., який просив відхилити апеляційну скаргу, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який не є суб`єктом владних повноважень, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, повторно не забезпечив прибуття свого представника у судове засідання, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, а також вважав, що його неявка перешкоджає розгляду справи, при цьому, відсутні підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на неподання позивачем будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неприбуття.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.1 ст.205 цього Кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи (ч.5 ст.205 КАС України).

Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Пунктом четвертим частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Зі змісту наведених процесуальних норм убачається, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов, як належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання, відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки, неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Вказана правова позиція також відповідає висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.09.2019 по справі №826/10538/17, що враховується судом апеляційної інстанції згідно положень ч.5 ст.242 КАС України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для залишення позовної заяви без розгляду була безпідставна неявка позивача та його представника у судові засідання, призначені на 25.07.2019 та 04.09.2019, неповідомлення суду про причини такої неявки та неподання клопотань про розгляд справи за їх відсутності, а також неможливість розгляду справи без представника позивача.

Разом з тим, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не встановлював наявність неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача та його представника, що є обов`язковою складовою при вирішенні питання щодо залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України.

При цьому, зазначення судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні про те, що неявка позивача та його представника перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки останнім, всупереч положень ст.205 КАС України, не було вказано обставин неможливості такого розгляду.

При цьому, необхідно зауважити, що явка позивача або його представника до суду, обов`язковою судом першої інстанції не визнавалась.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви ТзОВ «ТД «Аванта» без розгляду з підстав повторної неявки позивача до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом першої інстанції ухвала про залишення позовної заяви без розгляду є передчасною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі №140/1950/19 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 05.11.2019.