Справа № 400/2166/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2166/19

Категорія: 105000000 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про визнання протиправною та скасування постанови від 28.12.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57981652.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що виконавчий напис нотаріуса було пред`явлено повторно до виконання у грудні 2018 року, з пропуском річного строку встановленого для його пред`явлення передбаченого Законом України «Про нотаріат», оскільки виконавчий напис № 718 був повернутий стягувачу 23.11.2016.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у державного виконавця не було правових підстав приймати оскаржувану постанову, оскільки виконавчий документ, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, пред`явлено до виконання з пропуском строку, оскільки ст.91 Закону України «Про нотаріат» передбачено, строк пред`явлення до виконання виконавчого напису протягом одного року з моменту вчинення виконавчого напису (04.10.2012), тому до спірних правовідносин не може бути застосовний п.5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404, оскільки цей закон був прийнятий пізніше. У зв`язку з вищевикладеним вказує, що виконавчий документ повинне був бути повернутий стягувану без прийняття на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ№ 1404-VIII.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.12.2018 на адресу відділу надійшла заява стягувача АТ «СБЕРБАНК» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 719 від 04.10.2012. На виконавчому написі нотаріуса наявна остання відмітка державного виконавця про завершення виконавчого провадження 23.11.2016.

28.12.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової З.В. № 719 від 04.10.2012 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1

Не погоджуючись з даною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова є правомірною, оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого напису не збіг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, ( в редакції закону який діє з 05.10.2016 року - на час виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 3 статті 3 Закону № 1404-VIII, визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно п.1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню за відповідною заявою.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлені ст..22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (чинного на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, далі - Закон №606-XIV)

Відповідно до статті 22 Закону України №606-XIV (чинного на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У частині другій статті 22 Закону №606-XIV визначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання: 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Питання річного строку щодо пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання також було врегульоване положеннями ст.91 Закону України «Про нотаріат» (частина перша статті 91 в редакції Закону N 2677-VI ( 2677-17 ) від 04.11.2010), а саме виконавчий напис міг бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2012 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 719.

25 жовтня 2012 року на підставі вищезазначеного напису нотаріуса відкрито виконавче провадження №34904425. 11 вересня 2015 року винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

В 2016 році виконавчий напис було повторно пред`явлено Банком до виконання, відкрито виконавче провадження №52228069. Відповідно до Постанови від 23.11.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить відмітка у виконавчому документі.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. (ч. 5ст. 37 ЗУ « Про виконавче провадження)

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону №1404 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 5 статті 12 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2018 року (справа № 727/1256/16-ц), аналізуючи положення статей 22, 23, 47 Закону № 606-XIV, дійшла висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Тобто після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року по справі № 826/27905/15

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення. Повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Таким чином, з дня повернення виконавчого документа стягувачу, а саме з 23.11.2016 року, поновився строк його пред`явлення

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2018 на адресу відділу надійшла заява стягувача АТ «СБЕРБАНК» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 719 від 04.10.2012 року. На виконавчому написі нотаріуса наявна остання відмітка державного виконавця про завершення виконавчого провадження 23.11.2016 року. 28.12.2018 державним виконавцем з виконання даного питання відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_1 як при зверненні до суду першої інстанції так і в апеляційній скарзі зазначає про пропуск строку пред`явлення виконавчого напису нотаріуса, вказуючи на те, що застосуванню підлягають норми права, які діяли на час виконання нотаріусом такого напису, тобто протягом одного року з моменту вчинення виконавчого напису, не враховуючи вищезазначених норм щодо переривання строку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що станом на час вчинення напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової З.В. № 719 від 04.10.2012 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-ХІV, а з 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ, встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з пунктом п`ятим розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що тлумачення пункту п`ятого розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ свідчить, що вона застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом №1404-VІІІ. Для пункту п`ятого розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VІІІ не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VІІІ до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Отже, оскільки на час втрати чинності Закону №606-XIV та набрання чинності нового Закону №1404-VІІІ строк пред`явлення до виконання виконавчого напису не закінчився, оскільки був перерваний, такий строк згідно з приписами Закону №1404-VІІІ був пролонгований з одного до трьох років. В даному випадку строки встановлені Законом №1404, є спеціальними нормами в порівнянні із Законом України «Про нотаріат».

Аналізуючи наведені норми, а також беручи до уваги встановлене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач правомірно, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, що виключає можливість визнання її протиправною та скасування.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 липня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст постанови складено та підписано 07 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова