Справа № 756/3932/19
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

05.11.2019 Справа № 756/3932/19
Унікальний №756/3932/19
Провадження №2-а/756/311/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Мохонька Володимира Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії НК №340908 від 08.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 .

Вимоги позову мотивовані тим, що позивач 08.03.2019 о 17.30 год. рухався на належному йому автомобілі «БМВ», д.н. НОМЕР_1 , по трасі Київ-Чернігів в Козелецькому районі с. Кіпті зі швидкістю 63 км/год. У цей момент його було зупинено відповідачем, який склав постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, в якій вказано що позивач рухався зі швидкістю 114 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 64 км/год, чим порушив вимогу п. 12.4 ПДР України. Позивач вказує, що порушення ПДР України він не скоював, а складення постанови відповідачем було незаконним, оскільки насправді він рухався зі швидкістю 65 км/год., про що він повідомив відповідача. На заперечення позивача щодо перевищення ним швидкості руху відповідач не пред`явив показання, які були зафіксовані лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TRUCAM та докази того, що саме автомобіль позивача рухався із перевищенням швидкості. Фіксація вищевказаним вимірювачем правопорушення щодо автомобіля позивача не здійснювалась, а відповідач на місці події пред`явив показання щодо іншого транспортного засобу. Також, позивач вказує, що оскаржувана постанова не відповідає ст. 283 КУпАП, оскільки, окрім того, що складена на підставі фіксації швидкості руху іншого автомобіля, не містить інформації про порядок сплати штрафу, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Ухвалою суду від 15.08.2019 відкрито провадження та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

09.10.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з наступних підстав. Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 001134). Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Так, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідач є уповноваженою особою та має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Виявивши адміністративні правопорушення, інспектор вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та розглянув справу в порядку, передбаченому ст. 258 КУпАП. Оскільки постанова не може бути винесена без розгляду справи, тому і розгляд справи здійснюється на місці вчинення правопорушення. Крім того, відповідач вказує, що прилад TruCam пройшов необхідну повірку і відповідає всім вимогам законодавства, тому відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості даним приладом.

Уповноважений представник третьої особи 23.09.2019 отримав матеріали позовної заяви, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Станом на 15.10.2019 пояснень на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

08 березня 2019 року о 17 год. 39 хв. на 97 км автомобільної дороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» в селі Кіпті, Козелецького району, Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 114 км/год, при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті на 64 км/год., чим порушив вимоги п.п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Частиною третьою ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п. 12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вбачається зі свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11933, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 001134) відповідає вимогам.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Натомість наданими доказами, а саме відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення відповідач спростував доводи позивача.

Таким чином, позивач порушив вимоги ПДР України, за яке поліцейським було правомірно складено постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 283 КУпАП. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, суду не надано, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,122, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Мохонька Володимира Володимировича (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська (Борисенка), 66), третя особа: Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська (Борисенка), 66), про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя Н.О. Яценко