Справа № 520/9780/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 листопада 2019 р. № 520/9780/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № -2038 від 13.03.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив, яким у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що на запит адвоката позивача листом від 02.09.2019 р. повідомлено, що згідно наявної податкової інформації бази даних інформаційного ресурсу ДПС України ІС «Податковий блок» гр. ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання з плати за землю з фізичних осіб за, зокрема, земельну ділянку що обліковується та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0594 га. згідно податкового повідомлення-рішення від 13.03.2019 р. № -2038 на суму 80919,94 грн.(а.с.10-12).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. За приписами п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до п. 270.1 ст. 270 ПК України, об`єктами оподаткування плати за землю є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Згідно з пунктом 287.8 статті 287 ПК України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до абз. 1 п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Визначення даних державного земельного кадастру міститься у п. 14.1.42. ст. 14 ПК України, відповідно до якої це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Податковий кодекс України чітко визначає, що є даними державного земельного кадастру, які можуть та мають використовуватись при нарахуванні громадянам земельного податку, а Закон України «Про державний земельний кадастр» чітко визначає порядок одержання органами державної влади та місцевого самоврядування (зокрема, органами ДФС України) даних державного земельного кадастру для здійснення своїх повноважень.

З метою встановлення всіх обставин у справі судом ухвалою від 20.09.2019 р. витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Харківській області документи, зокрема дані державного земельного кадастру, які використовувались при здійсненні розрахунку податкового зобов`язання ОСОБА_1 згідно податкового повідомлення-рішення №-2038 від 13.03.2019 та всіх рішень, наказів, розпоряджень, які прямо або опосередковано мають відношення до предмету спору.

Відповідачем ухвалу суду не виконано, докази не надано.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 ОСОБА_1 належать на праві приватної власності нежитлові приміщення 1-го поверху №36-41, 2-го поверху №7-22 загальною площею 575,9 кв.м., в нежитловій будівлі літ. «О-З», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 ОСОБА_1 належать на праві приватної власності нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-35, 43, 44, 46, 48-50 загальною площею 896,1 кв.м., в нежитловій будівлі літ. «О-З», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно змісту позовної заяви, вказані вище нежитлові приміщення знаходяться у триповерховій будівлі, в якій крім належних ОСОБА_1 знаходяться нежитлові приміщення, які належать іншим співвласникам.

Таким чином, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 належить на праві власності та перебуває у користуванні земельна ділянка площею 0,0594 га за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено вище, відповідно до п. 286.6 ст. 286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Таким чином, при розрахунку податкового зобов`язання по сплаті земельного податку за земельну ділянку, що перебуває у спільному користуванні декількох осіб, необхідно враховувати площу земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частку кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.09.2016 у справі № 804/12111/14 зазначено, що «Як зазначено вище, позивачу належить 1/2 нежилого приміщення на першому поверсі житлового будинку. Всупереч вимог п. 286.6 cт. 286 ПК України, при розрахунку грошового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб, відповідачем не встановлено кількість користувачів земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА1. З огляду на зазначене, правильним є висновок суду першої інстанції, що вказані обставини, у своїй сукупності, роблять неможливим видокремлення протиправних частин оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому такі підлягають скасуванню в повному обсязі. В той же час, скасування зазначених податкових повідомлень-рішень повністю, в даній ситуації, надасть податковому органу можливість визначити в установленому законодавством порядку правильну суму плати за землю, зокрема, через прийняття нових рішень.».

У постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 826/15139/16 залишено без задоволення касаційну скаргу органу ДФС та зазначено, що в той же час, суди попередніх інстанцій правильно вказали на те, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1 статті 271 ПК України). При цьому, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 ПК України). Суд прийшов до висновку про скасування ППР у зв`язку з неправильним розрахунком відповідачем суми податкового зобов`язання, а не з підстав відсутності у позивача вказаного податкового обов`язку.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №820/7225/16 зазначено, що судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що позивач у справі є власником двох нежитлових приміщень, які знаходяться в багатоквартирному будинку. Відповідно за земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з рахуванням прибудинкової території.

У постанові від 24.04.2018 у справі №818/1027/17 зазначено, що Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо недоведеності податковим органом правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, внаслідок того, що відповідач всупереч вимогам п.287.8 ст.287 Податкового кодексу України, здійснив розрахунок земельного податку, виходячи з загальної площі будинку, а не з площі прибудинкової території з урахування пропорційної частки, яка припадає на належне платнику податків нежитлове приміщення.

Таким чином, оскільки саме до повноважень контролюючого органу належать функції розрахунку штрафних санкцій, нарахування пені, визначення інших сум грошових зобов`язань та з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-2038 від 13.03.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 809,21 грн. (вісімсот дев`ять гривень 21 копійка).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.