Справа № 480/2870/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р. Справа № 480/2870/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника позивача - Галімон Н .А.,

представника відповідача - Міняйла Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-видобувна компанія "ДІАН" до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничо-видобувна компанія «Діан», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис № 267/03 від 16.07.2019р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем проведено планову перевірку додержання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Гірничо-видобувна компанія «Діан», за результатами якої складено акт перевірки № 372/3 та винесено припис № 267/03 від 16.07.219р.

Позивач вважає, що вказаний акт перевірки складений з порушенням, а припис є протиправним і таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного:

В акті спірної перевірки не зазначено дату його складання, не вказано яка форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо), що проводився. Не містить акт перевірки і детального опису виявленого порушення.

В п. 1 оскаржуваного припису, зобов`язано розробити заходи по усуненню виявлених порушень, копію надати до ДЕІ у Сумській області - в 10-ти денний строк з дня отримання акту. В п. 2 оскаржуваного припису, зобов`язано приписано надати до Державної екологічної інспекції у Сумській області довідку про часу роботи джерел викидів в період з 16.07.2016р. по 10.6.2019р. - в термін до 01.08.2019р.

Позивач зазначає, що з оскаржуваного припису не вбачається яким чином він має бути виконаний позивачем. Перший пункт припису вимагає позивача розробити заходи по усуненню порушень, хоча в акті вказано, що період порушення з 16.07.2016р. по 10.06.2016р.

Також позивач стверджує, що вимога щодо надання інформації не є вимогою щодо усунення порушень і надання інформації як таке не може бути дією щодо усунення порушень, а отже, припис з вимогою щодо надання інформації є незаконним.

Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому проти позовних вимог заперечував з огляду на наступне.

Актом планової перевірки позивача від 10.07-16.07.2019 року зафіксований факт порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства, зокрема, в розділі VI (опис виявлених порушень) встановлений факт здійснення позивачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 16.07.2016 року по 10.06.2019 року без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». На усунення вище перерахованих порушень вимог природоохоронного законодавства, відповідачем був наданий позивачу припис № 267/03 від 16.07.2019 року.

Відповідач зазначає, що п.1 ч. 1 ст. 8 Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органу державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) надано право вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства.

Також відповідно до п.(д) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб.

Отже відповідач вважає, що на усунення виявлених перевіркою порушень вимог природоохоронного законодавства, має право вимагати надання необхідних йому документів чи інформації, зокрема, по розробленню заходів на усунення виявлених перевіркою порушень.

Також відповідач зазначає, що відповідно до пункту 2.7.1. Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № -3 виданого 10.06.2019 року позивачу, у підприємства наявні 8 (вісім) неорганізованих джерел викидів. Тобто, у період часу з 16.07.2016 року по 10.06.2019 року із вказаних 8 неорганізованих джерел викидів надходили викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

З метою визначення розміру шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу в період здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин, а саме, з 16.07.2016 року по 10.06.2019 року позивачу був наданий п.2 оскаржуваного припису про надання довідки про години роботи джерел викидів у вище зазначений період. Вказана вимога п.2 припису № 267/03 від 16.07.2019 року узгоджується з повноваженнями Державної екологічної інспекції у Сумській області визначеними Положенням про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 652 від 28.09.2017 року та вимогами ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Також під час підготовчого судового засідання позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог. В подальшому представник позивача просив заяву про збільшення позовних вимог залишити буз розгляду, про що зазначив в письмовій заяві (а.с. 104).

Ухвалою суду було задоволено заяву представника позивача та залишено без розгляду заяву про збільшення позовних вимог. Також судом було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, на підставі наказу від 09.07.2019 №386-П та направлення від 09.07.2019 № 372/3, посадовими особами відповідача в період з 10.07.2019 року по 16.07.2019 року проведено планову перевірку додержання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Гірничо-видобувна компанія «Діан» (а.с. 46 - 47). За результатами перевірки було складено акт перевірки № 372/3 (а.с. 11 - 17), яким встановлено здійснення позивачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 16.07.2016 року по 10.06.2019 року без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». На підставі акту перевірки відповідачем був наданий позивачу припис № 267/03 від 16.07.2019 року (а.с. 10), яким приписано:

1. Розробити заходи по усуненню виявлених порушень, копію надати до ДЕІ у Сумській області - в 10-ти денний строк з дня отримання акту, обґрунтування: ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовища»;

2. Надати до Державної екологічної інспекції у Сумській області довідку про часу роботи джерел викидів в період з 16.07.2016р. по 10.6.2019р. - в термін до 01.08.2019р., обґрунтування: ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:

- здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;

- вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;

- забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

- здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;

- заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря;

- забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;

- забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин;

- використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел;

- здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря;

- своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення грунтів, вод та інших природних об`єктів.

Стаття 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», встановлює норми регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел.

Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Також правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року за № 877-V (далі тексту - Закон № 877-V в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до визначення, наведеного в абзаці 2 статті 1 Закону № 877-V, у цьому Законі термін «державний нагляд (контроль)» вживається в такому значенні - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно статті 3 Закону № 877-V основними принципами державного нагляду (контролю) серед іншого, є: гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій.

Відповідно до ч. 6. ст. 7 № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Частиною 8 ст. 7 Закону України № 877-V, встановлено, що припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

З акту перевірки суд вбачає., що в графі «Детальний опис виявленого порушення» зазначено, що в період з 16.07.2016р. по 10.06.2016р. підприємством здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди. В графі «Найменування нормативно-правового акта або нормативного документа, вимоги якого порушено, із зазначенням статті (частини, пункту, абзацу тощо)» зазначено ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

При цьому суд зазначає, що якими саме стаціонарними джерелами здійснювались викиди, які саме викиди, та яким чином відповідач визначив період порушення, з акту перевірки не вбачається. Таким чином в складених відповідачем за результатами перевірки документах відсутній детальний опис виявленого порушення. Суті та опису порушення не містить також і оскаржуваний припис. Отже, ні з оскаржуваного припису, ні з акту перевірки не вбачається, викиди яких саме забруднюючих речовин і якими саме джерелами здійснювались позивачем. Судом встановлено, що зазначені висновки були зроблені відповідачем виключно на підставі того, що відповідно до пункту 2.7.1. Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № -3 виданого 10.06.2019 року ТОВ «Гірничо - видобувна компанія «Діан», у вказаного підприємства наявні 8 (вісім) неорганізованих джерел викидів. Разом з тим, твердження відповідача про те, що до отримання відповідного дозволу у позивача були наявні ті ж джерела викидів є лише припущеннями, оскільки вказане питання відповідачем під час здійснення перевірки не досліджувалося та відповідні документи у позивача не витребовувалися. Також безпідставним суд вважає посилання відповідача на фінансовий звіт суб`єкта господарювання за попередні періоди (а.с. 76 - 79), оскільки вказаний звіт не містить даних щодо викидів з неорганізованих стаціонарних джерел. Крім того, зазначений звіт під час перевірки відповідачем не досліджувався.

З матеріалів справи суд вбачає, що перший пункт оскаржуваного припису вимагає позивача розробити заходи по усуненню порушень, разом з тим, зі змісту припису не вбачається яким чином він має бути виконаний позивачем, даний пункт припису не містить однозначного способу його виконання. Зі змісту припису неможливо визначити які саме дії має вчинити (чи утриматись від вчинення) позивач, щоб виконати вимогу відповідача, враховуючи те, що позивачем 10.06.2019 було отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -3 (а.с. 18 - 20), про що було під час перевірки відомо відповідачу.

В свою чергу другий пункт оскаржуваного припису містить вимогу про надання інформації у формі довідки про часи роботи джерел викидів, при цьому яких саме джерел і яких саме викидів також з припису не вбачається.

Як було зазначено судом вище, закон визначає припис як обов`язкову для виконання у визначені строки письмова вимогу посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Проте, вимога щодо надання інформації не є вимогою щодо усунення порушень і надання інформації як таке не може бути дією щодо усунення порушень. Такі вимоги припису не направлені на усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, що суперечить частині 8 статті 7 Закону № 877-V, яка дає визначення поняття припису, як обов`язкової для виконання у визначені строки письмової вимоги посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Отже, зазначення у приписі про надання документів, що повинні розглядатися в ході інспекційної перевірки, після проведення такої та складення акту, є суперечливими щодо суті і змісту Припису як обов`язкової для виконання письмової вимоги щодо усунення порушень вимог законодавства.

Вказані правові висновки також викладені у постановах Верховного суду від 18.12.2018р. у справі № 804/7878/14 (адміністративне провадження №К/9901/4891/18) та від 10.04.2019р. у справі № 826/28014/15 (адміністративне провадження №К/9901/6362/18), та які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону № 877-V, суб`єкт господарювання зобов`язаний надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю). Разом з тим, судом встановлено, що відповідач завершив перевірку 16.07.2019р. і в період її проведення жодної інформації від позивача не вимагав, та в акті перевірки не зазначено, що позивач на вимогу перевіряючи не надав будь - які документи чи інформацію.

Відповідно до п. 1. Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України «28» вересня 2017 року № 652, Державна екологічна інспекція у Сумській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Критерії правомірності дій та рішень відповідача закріплені у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Так, у відповідності до наведеної норми Кодексу, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що при винесенні оскаржуваного припису відповідач діяв не у спосіб та не у межах визначених законодавством, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що позивачем не було надано документу, що підтверджує фактичну сплату коштів за договором про надання правової допомоги, відтак в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-видобувна компанія "ДІАН" до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Сумській області (вул. Першотравнева, 29, м. Суми, Сумська область,40000, ) № 267/03 від 16.07.2019 р., винесений у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-видобувна компанія «ДІАН» (вул. Курська, 18А, м. Суми, Сумська область, 40020, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-видобувна компанія "ДІАН" (вул. Курська, 18А, м. Суми, Сумська область, 40020, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області (вул. Першотравнева, 29, м. Суми, Сумська область,40000, ) суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.11.2019 року.

Суддя В.О. Павлічек