Справа № 1.380.2019.002180
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 рокуЛьвів№857/9778/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Макарика В.Я.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

з участю представників: позивача ОСОБА_1 Р.А., відповідача ОСОБА_2 В.П.,

третьої особи Добушовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №1.380.2019.002180 (головуючий суддя у 1 інстанції Брильовський Р.М., рішення проголошене о 15.30 год у м. Львові, повний текст складений 29.08.2019 р.) за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_3 треті особи ОСОБА_4 Богданівна, Ходорівська міська рада про знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

Державна архітектурно-будівельна інспекції України звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , Ходорівської міської ради про знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва - господарської будівлі в плані 3,4 м. на 4,5 м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою подання даного позову є самовільне будівництво відповідачем - господарської будівлі в плані 3,4 м. на 4,5 м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що Державна архітектурно будівельна інспекція України не погоджується із прийнятою судом першої інстанції Ухвалою, та вважає її винесеною із порушенням норм процесуального та матеріального права. Суть доводів апелянта зводиться до того, що 3-х місячний строк на звернення до суду, необхідно обчислювати із дня коли позивач саме дізнався про порушення із боку відповідача, яке полягало у невиконанні вимог припису тобто дня складення Акту 14.02.2019р, яким встановлено не виконання Припису. а тому строк звернення до суду не є пропущений, а відповідач не правомірно покликається на відсутність клопотання про поновлення строку звернення до суду. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Третьою особою Антонюк Л ОСОБА_6 Б. поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ухвала суду першої інстанції незаконною, оскільки така прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що позивач мав право подати позовну заяву після закінчення строків на добровільне виконання вимог припису, починаючи із 29 грудня 2018 року та повинен був перевіряти виконання вимог припису на наступний день після закінчення строку вказаного у приписі. Такий висновок суду є помилковим, оскільки не ґрунтується на нормах закону.

Так, відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на подання позову виникає тільки після встановлення факту невиконання вимог припису, що може бути встановлено виключно за результатами перевірки виконання вимог такого припису (п. 7 Порядку №553 від 23.05.2011 року) та складення відповідних процесуальних документів, а саме акту згідно п. 17 Порядку №553 від 23.05.2011 року та Наказу Мінрегіонбуду №240 від 15.05.2012 року, а тому позивач може дізнатись про невиконання вимог припису із боку відповідача виключно та лише (ст. 19 Конституції України) за результатом перевірки, яка оформляється атом та такий акт повинен бути наданий суду. У цьому випадку такий акт складено 14.02.2018 року згідно направлення на проведення позапланової перевірки №88/19- пз від 08.02.2019 року із строками проведення перевірки із 08.02.2019 року до 20.02.2019 року. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також відзив на апеляційну скаргу поданий позивачем. У поданому відзиві зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та підстав для її скасування немає. Натомість апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, оскільки звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється ним як суб`єктом владних повноважень на підставі частини першої статті 38 Закону, а позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник третьої особи також підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Третя особа Ходорівська міська рада Жадачівського району Львівської області в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи наступне. 28.09.2018р. ДАБІ у Львівській області було проведено перевірку дотримання ОСОБА_3 . вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єктів будівництво господарської будівлі на вул. Шевченка, 54 а у м. Ходорів та виявлено здійснення відповідачем самочинного будівництва, про що складено Акт №752/18.

10.10.2018р. ДАБІ у Львівській області винесено Припис № 752/18 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльностві, будівельних норм, державних стандартів та правил, яким ОСОБА_3 було зобов`язано усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у 30-денний термін з дня отримання даного Припису.

Припис №752/18 від 10.10.2018 року ОСОБА_3 отримала 27.11.2018 року, що підтверджується актом про вручення процесуальних документів.

Суд першої інстанції позовну заяву залишив без розгляду з тих підстав, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено. Зокрема суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зазначений у Приписі 30- денний термін обчислюється з наступного дня коли відповідач його отримала, тобто з 28.11.2018 року, тому 29.12.2018 року у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать обставинам справи та нормам процесуального права з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 38 цього Закону, визначено порядок знесення самочинного будівництва. Так, відповідно до частини першої вказаної статті, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Нормами КАС України, чітко визначені строки звернення до адміністративного суду

Так, згідно частини першої вказаної статті - позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Як слідує із норм статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», така визначає порядок знесення самочинного будівництва, зокрема у разі виявлення факту самочинного будівництва - видачу припису з визначенням строку для добровільного виконання припису, а у подальшому, у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі - подання позову до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта.

Отже, поданню позову про знесення самочинно збудованого об`єкту передує встановлення факту не виконання припису про знесення самочинно збудованого об`єкта.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. №553.

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки зокрема, є виявлення факту самочинного будівництва об`єкта та перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном (п. 15 Порядку №553).

Згідно із пунктом 16 цього ж Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства №240 від 15.05.2012р. затверджено форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема уніфікованого Акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства слідує, що підставою для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю за результатами якої складається акт.

Жодним іншим чином встановити факт невиконання припису про знесення самочинно збудованого об`єкту, ДАБІ у Львівській області можливості не має та чинним законодавством не передбачено.

Наведене узгоджується із абзацом другим частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого, у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що жодним нормативно правовим актом не встановлено строків обов`язкового проведення перевірки виконання вимог раніше виданого припису.

Крім цього, як слідує із наявного в матеріалах справи Припису №752/18 від 10.10.2018 року, ОСОБА_3 до 14.12.2018 р. повинна була повідомити про виконання Припису, проте таке відповідачем здійснено не було.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що трьохмісячний строк звернення до суду необхідно обчислювати з дня, коли позивач дізнався про порушення з боку відповідача, яке полягало у невиконанні Припису №752/18 від 10.10.2018 року та, встановлення факту невиконання якого засвідчено Актом від 14.02.2019 р.

Щодо посилань суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №826/12543/16, у якій вказано, що припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням, то апеляційний суд зазначає наступне.

Висновок Великої Палати Верховного Суду у вказаній справі стосується належності спору про знесення самочинно збудованого об`єкта юрисдикції адміністративних судів.

Що стосується висновку про те, що припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням, то апеляційний суд погоджується з таким висновком.

Разом з тим, як уже зазначалось вище, факт невиконання припису є окремою обставиною та підставою для подання позову, яка окремо перевіряється і може бути встановленою лише актом за результатами позапланової перевірки щодо виконання припису.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як уже зазначалось вище, підставою звернення до суду із позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта є встановлення факту не виконання припису. З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_3 у визначений у Приписі строк не повідомила ДАБІ про його виконання, будь яким іншим чином, ніж проведення позапланової перевірки з питання виконання вимог припису та складання про це Акту, позивач не міг встановити факту виконання чи невиконання Припису.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем не пропущений визначений ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду із позовом.

Вказані вище обставини не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення про залишення позовної зави без розгляду.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №1.380.2019.002180 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. Я. Макарик
Повний текст постанови складено 06.11.2019р.