Справа № 560/2636/19
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2636/19
РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

1. Визнати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про не врахування до трудового стажу при призначенні пенсії періоду з 01.10.1992 по 26.10.1995 в торгівельному підприємстві "Електротовари" протиправним.

2. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати період з 01.10.1992 по 26.10.1995 в торгівельному підприємстві "Електротовари" при призначенні пенсії за віком до трудового стажу та здійснити перерахунок пенсії з часу звернення.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) три. 40 кой. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою та необхідними документами для призначення пенсії за віком. При призначенні пенсії до страхового стажу не було зараховано період роботи з 01.10.1992 по 26.10.1995 в Торгівельному підприємстві "Електротовари", оскільки в трудовій книжц НОМЕР_1 від 06.08.1978 запис номер 19 про звільнення з Торгівельного підприємства "Електротовари" м. Славута не зазначено номер наказу на підставі якого внесено запис до трудової книжки.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач 23.09.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки останньою не надано доказів на підтвердження її роботи з 01.10.1992 по 26.10.1995 в Торгівельному підприємстві "Електротовари".

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 03.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Старховий стаж позивачки на момент призначення пенсії становив 29 років 5 місяців 26 днів.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу не було зараховано період роботи з 01.10.1992 року по 26.10.1995 року в Торгівельному підприємстві "Електротовари", оскільки в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 06.08.1978 року запис номер 19 про звільнення з Торгівельного підприємства "Електротовари" м. Славута здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, а саме не зазначено номер наказу на підставі якого внесено запис до трудової книжки ОСОБА_1 .

Про це позивачку було повідомлено листом № 3026/03.15 від 07.08.2019 року.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 7 Закону №1788-XII, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Статтею 12 Закону №1788-XII встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до п.2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Разом з тим, як було зазначено вище відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що у трудовій книжці позивача міститься відповідний запис про період роботи з 01.10.1992 року по 26.10.1995 року в Торгівельному підприємстві "Електротовари", однак такий запис внесено без номера наказу про звільнення.

Суд також звертає увагу на той факт, що після вказаного вище запису місяться й інші подальші записи у трудовій книжці позивачки починаючи з 27.10.1995, що свідчить про продовження її трудової діяльності.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивачка не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачкою, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивачки за спірний період.

Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 по справі №490/12392/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подані позивачкою документи до заяви підтверджують її право на призначення пенсії, а відтак право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а оскільки трудова книжка позивачки містить записи про період роботи позивачки з 01.10.1992 року по 26.10.1995 року в Торгівельному підприємстві "Електротовари", а тому ці періоди підлягають зарахуванню до загального трудового стажу позивача.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в зарахуванні періоду роботи з 01.10.1992 року по 26.10.1995 року в Торгівельному підприємстві "Електротовари" є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при не зарахуванні до загального трудового стажу ОСОБА_1 спірного періоду роботи, а при цьому позивачкою доведено позовні вимоги, тому з урахуванням встановлених у справі обставин, позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про не врахування до трудового стажу при призначенні пенсії періоду з 01.10.1992 по 26.10.1995 в торгівельному підприємстві "Електротовари" протиправним.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати період з 01.10.1992 по 26.10.1995 в торгівельному підприємстві "Електротовари" при призначенні пенсії за віком до трудового стажу ОСОБА_1 та здійснити перерахунок пенсії з часу звернення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) три. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Г.В. Лабань