Справа № 420/4365/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4365/19
РІШЕННЯ
24 жовтня 2019 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача адвоката Рябоконь К.Ю. (за довіреністю), представника відповідача Аветюка С.В. (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИНІСТРА до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС в Одеській області в період з 26.02.2019 року по 12.03.2019 року була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖИНІСТРА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року. За результатами перевірки відповідачем складено акт №449/15-32-14-01/35989864 від 19.03.2019 року, згідно з висновками якого, на думку відповідача, позивач порушив вимоги низки статей Податкового кодексу України.
Позивач вказав, що вказані порушення стосуються відносин позивача з TOB «СОЛ-АГРО», TOB «ЛІФЕРАНТ», ПП «МАХСУД».
Висновки Акта перевірки, обґрунтовуються наступним: неможливістю підтвердження поставок товарів від постачальників до Контрагентів за ланцюгом постачання; податковою інформацією відносно постачальників Контрагентів за ланцюгом постачання; відсутність трудових ресурсів у постачальників Контрагентів за ланцюгом постачання; кримінальним провадженням, відкритим щодо постачальника Контрагента за ланцюгом постачання. Позивач вказав, що обґрунтування висновків Акта перевірки фактично зводиться до того, що операції, проведені між Товариством та контрагентами, нереальні, з огляду на безтоварність та нереальність правочинів останніх із їх іншими постачальниками.
Також позивач зазначив, що товарно-транспортна накладна не є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки вона не підтверджує та не фіксує факт здійснення господарської операції по поставці (тобто зміни в структурі активів чи зобов`язань суб`єкта господарювання), а підтверджує виключно факт перевезення товару.
Позивач вказав, що у відповідності із п.3.1 договору купівлі-продажу від 12.12.2016 року №038-532, укладеного між TOB «ДЖИНІСТРА» та ПП «МАХСУД» поставка насіння соняшника (врожаю 2016 року) здійснювалася на умовах базису СРТ (перевезення сплачене до) (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор», Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83.
За укладення договору перевезення та оформлення товарно-транспортних накладних відповідальним є продавець за договором купівлі-продажу від 12.12.2016 року №038-532, а саме ПП «МАХСУД», що виключає правомірність будь-яких претензій відносно наведених документів до позивача з боку відповідача.
Позивач зазначив, що окремі недоліки у заповненні товарно-транспортних накладних не тягнуть за собою втрату ними статусу належних документів, більш того, відсутність товарно-транспортних накладних не свідчить про нереальність господарської операції з поставки товару
ПП «МАХСУД» самостійно поставив позивачу весь обсяг товару, як сільськогосподарський товаровиробник, тому стан податкового обліку TOB «Фаворит-Карт», який поставляв ПП «МАХСУД» соняшник немає ніякого відношення до господарських операцій між останнім та позивачем.
Позивач вказав, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.
Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності, якщо вони мали місце, не можуть бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту.
Позивач наголосив, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Позивач зазначив, що висновок відповідача про недостатність трудових ресурсів TOB «Фаворит-Карт» необгрунтований та недоведений, оскільки відповідач робить висновок про недостатню кількість працівників у зазначеного контрагента, виходячи зі звітів про суми нарахованої заробітної платні (1-ДФ), хоча для того, щоб встановити достеменно наявність людських ресурсів потрібно було витребувати у вказаного контрагента трудові договори, укладені останнім з працівниками, накази про прийняття на роботу, цивільно-правові договори.
Позивач вказав, що у кримінальному провадженні відносно TOB «Фаворит-Карт» відсутній обвинувальний вирок (або постанова про звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих обставин), який набув законної сили, тому відомості та інформація такого провадження не мають заздалегідь встановленої сили, як це передбачено ч.2 ст.94 Кримінального процесуального кодексу України.
Також позивач зазначив, що самої податкової інформації про те, що юридична особа відсутня за місцезнаходженням, недостатньо для доведення такої обставини.
Для встановлення відсутності за місцезнаходженням платника податків працівники ДФС повинні здійснити вихід за податковою адресою такого платника та скласти відповідні документи (рапорти та акти).
Позивач вважав, що відповідач приходить до хибного висновку про те, що первинні документи щодо придбання TOB «ДЖИНІСТРА» від TOB «СОЛ-АГРО», TOB «ЛІФЕРАНТ» та ПП «МАХСУД» не можуть вважатися належно оформленими та підписаними уповноваженими особами звітними документами, а тому їх оприбуткування та формування податкового кредиту по взаємовідносинах з вказаними контрагентами є безпідставними для відображення в бухгалтерському та податковому обліках.
Вказаний висновок відповідача не відповідає дійсності, оскільки, у періоді, що перевірявся, позивачем було здійснено закупівлю соняшника у контрагентів на підставі договорів купівлі-продажу, укладених у вересні-грудні 2016 року. Договори поставки були підписані з належним чином зареєстрованими та діючими юридичними особами, були чинними на момент їх виконання та повністю виконані сторонами.
Відповідно до умов договорів, позивач вказав, що контрагенти здійснювали поставку соняшнику на умовах базису СРТ (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор», Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83.
При прийомі соняшника, який контрагенти поставляли позивачу, ПрАТ «Роздільнянський елеватор» складав реєстри прийнятого вантажу, в яких, серед іншого, фіксувалася вага та дата приймання вантажу, марки та номери автотранспорту, яким доставлявся цей вантаж, та які відповідають таким номерам у відповідних товарно-транспортних накладних, що напряму підтверджує товарність та реальність спірних операцій.
Позивач вважав, що реальність вказаних господарських операцій підтверджується документами, які були складені третьою особою - ПрАТ «Роздільнянський елеватор».
Позивач зазначив, що він повністю розрахувався з контрагентами за поставлену продукцію, що підтверджується повним пакетом платіжних та розрахункових документів, тому наведене твердження відповідача, на думку позивача, не відповідає дійсності, а вказана норма не може бути застосована до спірних правовідносин.
Первинні документи в рамках виконання спірних правочинів складені у відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ПК України на оформлення реальних господарських операції, які спричинили зміни у структурі активів, зобов`язань та капіталі позивача, а також його контрагентів.
Позивач зазначив, що соняшник, закуплений у контрагентів, було в повному обсязі перероблено, в результаті чого було отримано олію соняшникову, макуху та лузгу. Зазначені обставини підтверджуються договором на переробку давальницької сировини, а також договорами купівлі-продажу олії, макухи та лузги, які були укладені із резидентами України.
Ухвалою від 12.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 11 вересня 2019 року об 11:00 год.
У підготовчому засіданні 11.09.2019 року оголошено перерву до 19.09.2019 року до 15:00 год. з метою надання учасникам справи можливості подати до суду заяви, клопотання та заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою від 19.09.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 03 жовтня 2019 року о 15 год. 00 хв.
У судовому засіданні 03.10.2019 року оголошено перерву до 24.10.2019 року до 15:00 год. враховуючи необхідність допиту свідка ОСОБА_1 , яка не з`явилася в судове засідання, що унеможливлює вирішення справи.
У судове засідання, призначене на 24 жовтня 2019 року на 15:00 годину, з`явилися представник позивача та представник відповідача.
Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вважав його необґрунтованим. 28.08.2019 року представник відповідача надав письмовий відзив (а.с. 72-76, т. 3), в якому з посиланням на акт перевірки зазначив, що на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області та відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від №850 від 07.02.2019 року, проведена планова виїзна документальна перевірка TOB "ДЖИНІСТРА" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки. За результатами перевірки складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «ДЖИНІСТРА» від 19.03.2019 року №449/15-32-14-01/35989864.
Представник відповідача вказав, що перевіркою повноти визначення задекларованих TOB "ДЖИНІСТРА" показників у рядку 01 Декларацій "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року, встановлено їх заниження, у зв`язку із здійсненням операцій з отриманням товарів від третіх осіб за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року у сумі 10122098 грн. Встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення продажу продукції сільськогосподарського походження (зернові культури), у тому числі на експорт, продаж готової продукції (олії соняшникової, макухи, лушпиння), а також основних фондів, надання послуг з оренди основних фондів, дохід від операційної курсової різниці, доходи від реалізації іноземної валюти та інші доходи.
TOB "ДЖИНІСТРА" у перевіряємому періоді по взаємовідносинам з TOB "СОЛ-АГРО" сформовано собівартість (ряд. 2050) у жовтні 2016 році у сумі 4666352 грн. TOB "ДЖИНІСТРА" надано до перевірки товарно-транспортні накладні, які в порушення п.11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363, не містять даних, необхідних для підтвердження перевезення соняшника.
У наданих до перевірки товарно-транспортних накладних вказано пункт навантаженняЖитомирський область, Коростенський район, с. Новаки. Тоді як, згідно з договором придбання здійснювалось у ФГ "ЮГО" код 31392825, яке знаходиться за адресою: Миколаївська обл., с. Горохівка, вул. Миру, буд 2-В.
Також, відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у TOB "СОЛ-АГРО" відсутній факт придбання аналогічного товару (соняшнику).
Представник відповідача зазначив, що за даними податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, TOB «СОЛ-АГРО» включено до складу податкового кредиту за звітний (податковий) період серпень, вересень 2016р. суму ПДВ у розмірі 10306946,02 грн. по операціям з придбання у ФГ "ЮГО" (код 31392825) с/г продукції - соняшник у кількості 6615,39 т. на загальну суму 61841676,12 грн. у т.ч. ПДВ 10306946,02 грн.
Згідно поданого до податкового органу «Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва» за 2015 р. ФГ "ЮГО" задекларовано доходи, отримані від реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також від реалізації продукції рослинництва на закритому грунті у загальній сумі 5140 грн. За 2016 рік аналогічний звіт не подавався. Остання декларація подана за вересень 2016 р. (декларація з ПДВ).
Представник відповідача вказав, що зазначене свідчить про неможливість реалізації ФГ "ЮГО" в адресу TOB «СОЛ-АГРО» продукції (соняшник) власного виробництва на загальну суму 61841676,12 грн. у т.ч. ПДВ 10306946,02 грн.
Представник відповідача зазначив, що TOB "ДЖИНІСТРА" у перевіряємому періоді по взаємовідносинам з TOB "ЛІФЕРАНТ" сформовано собівартість (ряд. 2050) у жовтні 2016 році у сумі 2548590 грн. Згідно ЄРПН у TOB "ЛІФЕРАНТ" відсутній факт придбання послуг з перевезення, а також відсутні податкові накладні від контрагентів, які вказані у товарно-транспортних накладних як перевізники.
Зазначене свідчить про неможливість реалізації TOB "ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ" в адресу TOB "ЛІФЕРАНТ" с/г продукції (соняшник) власного виробництва на загальну суму 7848861грн. у т.ч. ПДВ 1308143 грн.
За даними податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, TOB "ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ" включено до складу податкового кредиту за звітний (податковий) період жовтень 2016р. суму ПДВ у розмірі 183636,6грн. по операціям з придбання у TOB "СТРОЙБУДСЕРВІС" (40410891, Сумська обл.) с/г продукції - соняшник у кількості 110,182 т. на загальну суму 1101820 грн. у т.ч. ПДВ 183636,6 грн., у якого відсутнє придбання соняшника чи насіння соняшника.
Також представник відповідача зазначив, що TOB "ДЖИНІСТРА" у перевіряємому періоді по взаємовідносинам з Приватним підприємством "МАХСУД" сформовано собівартість (ряд. 2050) у грудні 2016 році у сумі 2907156 грн.
Згідно ЄРПН у ПП "МАХСУД" відсутній факт придбання послуг з перевезення , а також відсутні податкові накладні від контрагентів, які вказані у товарно-транспортних накладних як перевізники. А також, не заповнено розділ "Відомості про вантаж", а саме: найменування вантажу.
Відповідно до ЄРПН встановлено, що ПП "МАХСУД" відсутній факт придбання аналогічного товару (соняшнику).
Згідно АІС Податковий блок, а саме: поданого до податкового органу «Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва» за 2015 р. ПП "МАХСУД" задекларовано доходи, отримані від реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, а також від реалізації продукції рослинництва на закритому грунті у загальній сумі 318290 грн. За 2016 рік аналогічний звіт не подавався.
Зазначене свідчить про неможливість реалізації ПП "МАХСУД" в адресу TOB "ДЖИНІСТРА" продукції (соняшник) власного виробництва на загальну суму 3488587 грн. у т.ч. ПДВ 581431,2 грн.
За даними податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, ПП "МАХСУД" включено до складу податкового кредиту за звітний (податковий) період грудень 2016 р. суму ПДВ у розмірі 750015 грн. по операціям з придбання у TOB "ФАВОРИТ-КАРТ" (код 39343529, Миколаївська обл., з серпня 2016 року не звітує) с/г продукції - соняшник у кількості 500,01 т. на загальну суму 4500090 грн. у т.ч. ПДВ 750015 грн. Згідно даних ЄРПН не встановлено контрагентів - постачальників у грудні 2016 року та січні 2017 року, які постачали соняшник, насіння соняшника підприємству TOB "ФАВОРИТ-КАРТ".
Представник відповідача зазначив, що первинні документи щодо придбання TOB «ДЖИНІСТРА» від TOB "СОЛ-АГРО", TOB "ЛІФЕРАНТ, ПП "МАХСУД", які стали підставою для оприбуткування ТМЦ на баланс TOB «ДЖИНІСТРА», придбання яких не підтверджується зібраною та опрацьованою податковою та іншою інформацією, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними уповноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання цих ТМЦ, а тому їх оприбуткування та формування податкового кредиту по взаємовідносинах з TOB "СОЛ-АГРО", TOB "ЛІФЕРАНТ", ПП "МАХСУД", є безпідставними для відображення в бухгалтерському та податковому обліках.
Представник відповідача вказав, що в порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, ст.1, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1, п.2.4, п.2.8, п.2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, п.5.2 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 року №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 року №25), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 року за №161/4382 (зі змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (із змінами та доповненнями), п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за №85/4306 (зі змінами та доповненнями), Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, TOB «ДЖИНІСТРА» занижено доходи на 10122098 грн., у тому числі: 4 квартал 2016 року - на 10122098 грн.
Також представник відповідача зазначив, що за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року TOB "ДЖИНІСТРА" задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 60582645 грн.
Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року встановлено його завищення на 2024420 грн.
Під час перевірки встановлено, що TOB "ДЖИНІСТРА" завищено податковий кредит за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, отриманих від TOB "СОЛ-АГРО", TOB "ЛІФЕРАНТ", ПП "МАХСУД" на загальну суму 2024420 грн.
Згідно зареєстрованих податкових накладних вбачається невідповідність у номенклатурі придбаних та реалізованих товарів. Фактично відбулося лише документальне оформлення операції з надання товарів на адресу покупців .
Тобто, кінцеві постачальники соняшника, вказані у видаткових накладних та податкових накладних TOB "СОЛ-АГРО", TOB "ЛІФЕРАНТ" та ПП "МАХСУД", відсутні.
Представник відповідача зазначив, що на порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України під час перевірки встановлено завищення TOB "ДЖИНІСТРА" податкового кредиту, по податковим накладним у загальній сумі 2024420 грн.
Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків Ющишину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В ОСОБА_4 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від №850 від 07.02.2019 року, проведена планова виїзна документальна перевірка TOB "ДЖИНІСТРА" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача, зокрема:
- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті занижено податок на прибуток за 4 квартал 2016 року на суму 434688 грн., та зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування станом на 30.09.2018 року на суму 7707167 грн.;
- п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на 1429557 грн., в т.ч.:
за січень 2017 року в сумі 217376 грн.;
за лютий 2017 року в сумі 539109 грн.;
за квітень 2017 року в сумі 339040 грн.;
за травень 2017 року в сумі 334032 грн.,
та завищення від`ємного значення станом на 30.09.2018 року на суму 594863 грн.
На підставі висновків акту перевірки від 19.03.2019 року №449/15-32-14-01/35989864 та висновку про результати розгляду заперечень №84/15-32-14-01/35989864 від 09.04.2019 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
Не погоджуючись з прийнятими ГУ ДФС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями, позивач 02.05.2019 року подав скаргу до ДФС України.
Рішенням ДФС України від 14.06.2019 року №27527/01/99-99-11-04-01-15 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС України від 12.04.2019 року №№ , , , залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 66-74, т. 1).

Також судом встановлено, що 12.12.2016 року між ПП "МАХСУД" (Продавець) та ТОВ "ДЖИНІСТРА" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №038-532, відповідно до якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує товар, вид, кількість, якість, ціна і вартість якого визначаються у відповідності з умовами цього Договору. Товар - соняшник, насипом, врожай 2016 року, походження - Україна (а.с. 89-91, т. 1).

Відповідно до п.п.3.1 п.3 вказаного Договору, поставка товару здійснюється на умовах СРТ (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор» (Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83).

На підтвердження реальності виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи: видаткові накладні, розрахунки-фактури, товарно-транспорті накладні, платіжні доручення, реєстри прийнятого вантажу (а.с. 93-112, 114-141, т. 1).

12.09.2016 року між ТОВ "ЛІФЕРАНТ" (Продавець) та ТОВ "ДЖИНІСТРА" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №020-532, відповідно до якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує товар, вид, кількість, якість, ціна і вартість якого визначаються у відповідності з умовами цього Договору. Товар - соняшник, насипом, врожай 2016 року, походження - Україна (а.с. 177-180, т. 1).

Відповідно до п.п.3.1 п.3 вказаного Договору, поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах СРТ (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор» (Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83).

На підтвердження реальності виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи: видаткові накладні, товарно-транспорті накладні, платіжні доручення, реєстри прийнятого вантажу (а.с. 182-194, 196-225, т. 1).

Також судом встановлено, що 02.09.2016 року між ТОВ "ЛІФЕРАНТ" (Покупець) та ТОВ "Зеленецьке" (Постачальник) укладено Договір поставки №11/2016, відповідно до якого на умовах даного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, визначену у п.1.2 цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 244-247, т. 1). Найменування: насіння соняшника українського походження.

На підтвердження реальності виконання вказаного договору у матеріалах справи наявні видаткові накладні (а.с. 254-255, т. 1; 1-10, т. 2).

09.09.2016 року між ТОВ "СОЛ-АГРО" (Продавець) та ТОВ "ДЖИНІСТРА" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №024-532, відповідно до якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує товар, вид, кількість, якість, ціна і вартість якого визначаються у відповідності з умовами цього Договору. Товар - соняшник, насипом, врожай 2016 року, походження - Україна (а.с. 11-12, т. 2).

Відповідно до п.п.3.1 п.3 вказаного Договору, поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах СРТ (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор» (Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83).

На підтвердження реальності виконання вказаного договору позивачем надано наступні документи: видаткові накладні, товарно-транспорті накладні, платіжні доручення, реєстри прийнятого вантажу (а.с. 14-85, т. 2).

Також судом встановлено, що 26.08.2016 року між ФГ "ЮГО" (Покупець) та ТОВ "СОЛ-АГРО" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №26, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю соняшник 2016 року, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його вартість у відповідності до умов даного Договору (а.с. 117-119, т. 2).

На підтвердження реальності виконання вказаного договору у матеріалах справи наявні видаткові накладні (а.с. 124-128, т. 2).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до абзацу 5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Товарно-транспортна накладна не є первинним обліковим документом у розумінні зазначеного закону, оскільки вона не підтверджує та не фіксує факт здійснення господарської операції по поставці (тобто зміни в структурі активів чи зобов`язань суб`єкта господарювання), а підтверджує виключно факт перевезення товару.

У відповідності до п.3.1 договорів купівлі-продажу, укладених між TOB «ДЖИНІСТРА» та ПП «МАХСУД», ТОВ "СОЛ-АГРО" та ТОВ "ЛІФЕРАНТ", поставка насіння соняшника (врожаю 2016 року) здійснювалася на умовах базису СРТ (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор», Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83.

Згідно із п. A3 базису СРТ Incoterms 2010 «Договір перевезення» Продавець зобов`язаний укласти або забезпечити укладення договору перевезення товару від пойменованого пункту поставки, якщо він визначений, або від місця поставки до пойменованого міст призначення або, якщо це погоджено, до будь-якого пункту в такому місці. Договір перевезення повинен бути укладений на звичайних умовах за рахунок продавця і передбачати перевезення по зазвичай прийнятому напрямку і звичайним способом. Якщо такий пункт не погоджений або не може бути визначений, виходячи з практики, продавець може вибрати пункт поставки або пункт в узгодженому місці призначення, який найбільш підходить для його цілей.

Таким чином, за укладення договору перевезення та оформлення товарно-транспортних накладних відповідальним є продавець за договором купівлі-продажу, що виключає правомірність будь-яких претензій відносно наведених документів до позивача з боку відповідача.

Крім того, окремі недоліки у заповненні товарно-транспортних накладних не тягнуть за собою втрату ними статусу належних документів, більш того, відсутність товарно-транспортних накладних не свідчить про нереальність господарської операції з поставки товару.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 року у справі №813/4430/14.

Суд бере до уваги доводи позивача стосовно того, що ПП «МАХСУД» самостійно поставило позивачу весь обсяг товару, як сільськогосподарський товаровиробник, тому стан податкового обліку TOB «Фаворит-Карт», який поставляв ПП «МАХСУД» соняшник не має ніякого відношення до господарських операцій між останнім та позивачем.

При цьому, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності, якщо вони мали місце, не можуть бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.07.2019 року у справі №808/109/18.

Також суд погоджується з позивачем, що висновок відповідача про недостатність трудових ресурсів TOB «Фаворит-Карт» є необгрунтований та недоведений, оскільки відповідач робить висновок про недостатню кількість працівників у зазначеного контрагента, виходячи зі звітів про суми нарахованої заробітної платні (1-ДФ), хоча для того, щоб встановити достеменно наявність людських ресурсів потрібно було витребувати у вказаного контрагента трудові договори, укладені останнім з працівниками, накази про прийняття на роботу, цивільно-правові договори.

Крім того, у кримінальному провадженні відносно TOB «Фаворит-Карт» відсутній обвинувальний вирок (або постанова про звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих обставин), який набув законної сили, тому відомості та інформація такого провадження не мають заздалегідь встановленої сили, як це передбачено ч.2 ст.94 Кримінального процесуального кодексу України.

Більше того, зважаючи на наявність всіх необхідних підтверджуючих документів, сама по собі наявність кримінального провадження не може бути свідченням нереальності конкретних господарських операцій, особливо враховуючи, що відповідно до чинного процесуального законодавства кримінальне провадження за результатами податкової перевірки відкривається фактично автоматично.

Наявність кримінального провадження може свідчити лише про можливі порушення законодавства постачальником контрагента позивача, але, в будь-якому випадку, така кримінальна справа не може стосуватися податкових зобов`язань позивача і тим більше слугувати доказом безтоварності господарських операцій, враховуючи, що контрагент позивача ПП «МАХСУД» поставив йому товар власного виробництва, а не той, що було поставлено TOB «Фаворит-Карт».

Суд бере до уваги доводи позивача, що податкова інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається відповідач.

Суд погоджується з доводами позивача, що здійснені операції з контрагентами ТОВ "СОЛ-АГРО", ТОВ "ЛІФЕРАНТ", ПП "МАХСУД" призвели до змін в структурі активів та зобов`язань, а також у власному капіталі позивача, що підтверджується первинними документами, які також надавалися при проведенні перевірки.

Таким чином, з огляду на той факт, що відповідачем не було досліджено господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також первинної документації, якою вони були оформлені та зафіксовані, суд вважає, що відповідач дійшов необгрунтованих висновків про нереальність зазначених операції, фактично, досліджуючи відносини контрагентів позивача з їх постачальниками.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач в Акті перевірки дійшов необґрунтованого висновку про те, що первинні документи щодо придбання товару TOB «ДЖИНІСТРА» від TOB «СОЛ-АГРО», TOB «ЛІФЕРАНТ» та ПП «МАХСУД» не можуть вважатися належно оформленими та підписаними уповноваженими особами звітними документами, а тому їх оприбуткування та формування податкового кредиту по взаємовідносинах з вказаними контрагентами є безпідставними для відображення в бухгалтерському та податковому обліках.

Вказаний висновок відповідача є необгрунтованим, оскільки, у періоді, що перевірявся, позивачем було здійснено закупівлю соняшника у контрагентів на підставі договорів купівлі-продажу, укладених у вересні - грудні 2016 року.

Як зазначено судом вище, відповідно до умов договорів, контрагенти здійснювали поставку соняшнику на умовах базису СРТ (Incoterms 2010) ПрАТ «Роздільнянський елеватор», Одеська область - склади м. Роздільна, вул. Європейська, 83.

При прийомі соняшника, який контрагенти поставляли позивачу, ПрАТ «Роздільнянський елеватор» складав реєстри прийнятого вантажу, в яких, серед іншого, фіксувалася вага та дата приймання вантажу, марки та номери автотранспорту, яким доставлявся цей вантаж, та які відповідають таким номерам у відповідних товарно-транспортних накладних, що напряму підтверджує товарність та реальність спірних операцій.

Отже, реальність вказаних господарських операцій підтверджується документами, які були складені третьою особою - ПрАТ «Роздільнянський елеватор».

Факт приймання товару на ПрАТ «Роздільнянський елеватор», придбаного позивачем у контрагентів, суду підтвердив свідок ОСОБА_1 , яка працює директором ПрАТ «Роздільнянський елеватор».

Суд бере до уваги, що у позивача наявні всі первинні документи, які свідчать про фактичне здійснення господарських операцій, а саме: договори поставки соняшника, видаткові накладні, податкові накладні та платіжні документи з підтвердженням розрахунків, які складено у відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ПК України, та які обґрунтовують як належне виконання підприємствами господарських зобов`язань, так і належне документування господарських операцій.

Судом встановлено, що позивач повністю розрахувався з контрагентами за поставлену продукцію, у тому числі сплатив суму податку на додану вартість.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , директор ТОВ "Біоіл Універсал Україна", підтвердила суду факт переробки придбаної позивачем у контрагентів сільгосппродукції (насіння соняшника) на підставі договору на переробку давальницької сировини №1 від 12.09.2016 року.

Вказаний договір та документи, що підтверджують його виконання наявні в матеріалах справи (а.с. 129-147, т. 2).

Також позивач підтвердив суду і подальшу реалізацію отриманої внаслідок переробки насіння соняшника продукції (олії, макуху, лушпіння) (а.с. 148-202, т. 2, а.с. 1-47, т. 3).

Жодних зауважень до наявної у позивача первинної документації перевіркою не встановлено, її достатність та оформлення належним чином в Акті перевірки не заперечується.

Таким чином, первинні документи в рамках виконання спірних правочинів складені у відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ПК України на оформлення реальних господарських операції, які спричинили зміни у структурі активів, зобов`язань та капіталі позивача, а також його контрагентів.

Також суд враховує, що позивач, демонструючи обачність у виборі контрагентів - постачальників, укладаючи з ними договори, отримував копії статутних документів цих підприємств, фотокопії паспортів їхніх керівників, витяги з реєстру платників ПДВ, а також копії фінансових звітів, звітів форми №4-СГ (посівні площі сільськогосподарських культур), звіти форми №37-СГ (про сівбу та збирання врожаю сільгоспкультур), договори оренди землі (а.с. 146-176, 226-255 т. 1, а.с. 86-128 т. 2).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправно прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.04.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на загальну суму 2144336 грн., у тому числі 1429557 грн. за податковими зобов`язаннями; 714779 грн. штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 594863 грн. (сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 543360 грн., у тому числі 434688 грн. за податковими зобов`язаннями; 108672 грн. штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7707167 грн. (сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток), а тому вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИНІСТРА підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИНІСТРА - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 12.04.2019 року №№ , , , .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИНІСТРА (адреса: вул. Корабельна, 4/1-Н, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001, ) судові витрати у розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.