Справа № 140/2186/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10830/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Ксезюк А.Я., м. Луцьк) у справі № 140/2186/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-1 від 17 квітня 2019 року та постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-2 від 17 квітня 2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності 24 листопада 2006 року, основним видом діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11), що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.70-71).

25 березня 2019 року сільський голова Княгининівської сільської ради, приймаючи до уваги інформацію робочої групи з питань легалізації тіньової зайнятості та заробітної плати найманих працівників ОСОБА_2 про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю (службову записку голови робочої групи від 25 березня 2019 року № 400/02.14 з додатком довідкою робочої групи про проведення відвідування з метою інформування суб`єктів господарювання на території Княгининівської сільської ради щодо дотримання вимог законодавства про працю від 25 лютого 2019 року а.с.48-50), видав розпорядження №33/01.02 про проведення інспекційного відвідування, відповідно до якого направлено головного спеціаліста юрисконсульта інспектора праці Княгининівської сільської ради Подарецьку І ОСОБА_3 терміном на 2 робочих дні з 26 березня по 27 березня 2019 року включно до ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , юридична адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , фактична адреса здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю в частині: щодо порядку укладення трудових договорів (п. 3.1, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10 акту інспекційного відвідування, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 18 серпня 2017 року №1338).

З 26 березня 2019 року по 27 березня 2019 року на виконання даного розпорядження від 25 березня 2019 року №33/01.02 та на підставі направлення від 25 березня 2019 за №401/02.14 інспектором праці Княгининівської сільської ради ОСОБА_4 проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_4 , за результатами якого складений акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 27 березня 2019 року №ОМС-ВЛ435/724/АВ.

Даним актом зафіксовані наступні порушення законодавства про працю:

- частини першої статті 21 КЗпП України - відсутні трудові договори між працівниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ФОП ОСОБА_1 , які необхідні для виконання роботі та передбачені законодавством, та за якими працівники зобов`язуються виконувати роботу продавців, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а ФОП ОСОБА_1 виплачувати працівникам заробітну плату і забезпечувати умовами праці, необхідні;

- частини першої статті 24 КЗпП України - не укладено в письмовій формі трудові договори між ФОП ОСОБА_7 А і працівниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- частини третьої статті 24 КЗпП України працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були допущені до роботи без укладання трудових договорів, які повинні бути оформленні наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та з повідомленням Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу;

- постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу - ФОП ОСОБА_1 не подавалися до ДФС повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_5 та ОСОБА_6

27 березня 2019 року ФОП ОСОБА_1 надав пояснення, що в магазині в АДРЕСА_3 перебувала гр. ОСОБА_8 , яка розкладала товари, протирала пил та наводила порядок в магазині на АДРЕСА_3 , та повідомив, що дана громадянка не є працевлаштованою. ФОП ОСОБА_1 надав пояснення і щодо гр. ОСОБА_6 та вказав, що дана особа також наводить лад в даному магазині та допомагає готуватися до відкриття магазину. ФОП ОСОБА_1 зазначив, що планує працевлаштувати громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в травні 2019 року.

04 квітня 2019 року відповідачем винесено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД, відповідно до якого розгляд справи призначено на 14:00 17 квітня 2019 року (а.с.29). Вказане рішення вручено позивачу нарочно 09 квітня 2019 року, що підтверджується супровідним листом від 08 квітня 2019 року №490/02-14 (а.с.51).

Відповідачем 17 квітня 2019 року прийнято постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-1, згідно з якою за порушення вимог законодавства про працю, а саме допуск до роботи ОСОБА_5 без укладення трудового договору накладено на позивача штраф в сумі 125 190,00 грн. (а.с.16-17) та №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-2, згідно з якою за порушення вимог законодавства про працю, а саме допуск до роботи ОСОБА_6 без укладення трудового договору накладено на позивача штраф в сумі 125 190,00 грн. (а.с.18-19). Відповідно до вказаних постанов про накладення штрафу уповноваженими особами штраф накладено відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України.

Відповідно до статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Порядок № 295).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Судом першої інстанції встановлено, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин проводилося з 26 березня 2019 року по 27 березня 2019 року на підставі розпорядження сільського голови Княгининівської сільської ради 25 березня 2019 року про проведення інспекційного відвідування №33/01.02 (а.с. 47). Підставою для видання такого розпорядження слугувала інформація робочої групи з питань легалізації тіньової зайнятості та заробітної плати найманих працівників ОСОБА_2 про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, зокрема службова записку голови робочої групи від 25 березня 2019 року № 400/02.14 з додатком довідкою робочої групи про проведення відвідування з метою інформування суб`єктів господарювання на території Княгининівської сільської ради щодо дотримання вимог законодавства про працю від 25 лютого 2019 року.

Частиною 2 пункту 8 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Будь-яке інше повідомлення об`єкта інспектування про здійснення інспекційного відвідування зазначеним порядком не передбачено.

Пунктом 9 Порядку 295 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

З матеріалів справи видно, інспектор праці ОСОБА_4 повідомила про початок інспекційного відвідування особу ОСОБА_8 , яка працювала в магазині у ФОП ОСОБА_1 та виконувала обов`язки продавця, а також представилася та показала даній особі посвідчення інспектора праці у розгорнутому вигляді та ознайомила з направленням на перевірку. На прохання та в присутності інспектора праці, дана громадянка зателефонувала позивачу та повідомила про те, що розпочалося інспекційне відвідування і попросила прибути в магазин, проте підприємець повідомив, що зайнятий і буде через хвилин сорок, або він сам з`явиться в сільську раду. В телефонному режимі ФОП ОСОБА_10 вказав, що не потрібно його чекати біля магазину, він сам з`явиться в приміщення сільської ради.

27 березня 2019 року в приміщенні сільської ради ФОП ОСОБА_1 було пред`явлене посвідчення інспектора праці та надано направлення на проведення перевірки.

Згідно з пунктом 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Судом першої інстанції встановлено, що головний спеціаліст-юрисконсульт-інспектор праці ОСОБА_4 27 березня 2019 року отримала пояснення ФОП ОСОБА_1 (а.с.24). В вказаних поясненнях позивач зазначає: що на даний час діяльність не здійснюється гр. ОСОБА_8 наводила порядок в магазині, офіційно не працевлаштована, гр. ОСОБА_6 також не працевлаштована офіційно, хоча працювала, приходить і викладає товар. Планується оформлення працівників з травня 2019 року, а на даний час вони проходять стажування, на даний час поки не оформленні всі дозволи гр. ОСОБА_8 в гр. ОСОБА_6 не дозволяю здійснювати продаж товарів.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення, що передбачено пунктом 19 Порядку №295.

Відповідно до пункту 23 Порядку №295, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Згідно пункту 20 Порядку №295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Пунктом 26 вказаного Порядку передбачено, що у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акту і припису акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акту і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акту та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування. Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акту та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання. У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акту та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Акт інспекційного відвідування №ОМС-ВЛ435/724/АВ від 27 березня 2019 року складено в останній день інспекційного відвідування, тобто у відповідності до пункту 20 Порядку №295. При цьому із відмітки на вказано акті слідує, що ФОП ОСОБА_11 з актом інспекційного відвідування ознайомився о 17:05 год. 27 березня 2019 року, проте від підпису відмовився. Тому 28 березня 2019 року вказаний акт інспекційного відвідування, згідно вимог абзацу 2 пункту 26 Порядку №295, надіслано в двох примірниках рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. Даний лист був отриманий суб`єктом господарювання 04 квітня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.66) та інформація із сайту Укрошти (а.с. 27 зворот, 57).

Станом на 09 квітня 2019 відповідачу підписаний примірник акта не повернуто, інспектор праці склала акт про відмову від підпису за №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ВП. Також, 09 квітня 2019 року складено припис про усунення виявлених порушень №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ВП/П. Вказаний акт про відмову від підпису та припис надіслані об`єкту відвідування рекомендованим листом із повідомленням про вручення, код поштового відправлення 245, та вручені позивачу особисто 15 квітня 2019 року про, що свідчить інформація із сайту Укрпошти (а.с. 28, 56).

Врахувавши викладені обставини взяті з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень зазначених вище вимог законодавства щодо організації та проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , тому доводи позивача про порушення відповідачем порядку оформлення результатів інспекційного відвідування необґрунтованими та безпідставними, і, як наслідок, акт інспекційного відвідування оформлений відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною третьою статті 24 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Верховний Суд України у пункті 7 Постанови Пленуму від 06 листопада 1992 року №9 Про практику розгляду судами трудових спорів роз`яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Згідно із частиною першою статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацами першим та другим частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 265 Кодексу законів про працю України).

Процедура накладення штрафів за порушення законодавства про працю регламентована Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу ( далі - справа).

Справа розглядається у 15-денний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку ).

Відповідно до пункту 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (пункт 7 Порядку №509).

З огляду на вищевказані положення Порядку №509, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення передбачає обов`язкове дотримання принципу прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.

З матеріалів справи встановлено, що рішення відповідача від 04 квітня 2019 року №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД про призначення розгляду справи про накладення штрафу на 14:00 17 квітня 2019 року вручено позивачу нарочно 09 квітня 2019 року (а.с.29, 51).

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Порядку 509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанови про накладення накладення штрафу уповноваженими особами №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-1 та №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-2 прийняті відповідачем 17 квітня 2019 року, тобто в межах строку передбаченого пунктами 3, 4 Порядком №509, та надіслані ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

З вищевказаного акту інспекційного відвідування від 27 березня 2019 року за №ОМС-ВЛ435/724/АВ видно, що на час проведення інспекційного відвідування 26 березня 2019 року фактично було допущено до роботи без оформлення трудового договору та повідомлення органів ДФС про прийняття працівника на роботу громадянок ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Взявши до уваги вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в даному випадку правовідносини між позивачем та громадянками ОСОБА_12 та ОСОБА_6 носили ознаки трудових відносин між роботодавцем та найманим працівником, при цьому, дії позивача щодо неукладання трудового договору перешкоджали реалізації працівниками права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки тощо.

Таким чином, постанови Княгининівської сільської ради про накладення штрафу уповноваженими особами від 17 квітня 2019 року №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-1 та №ОМС-ВЛ435/724/АВ/ТД-ФС-2 прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, є законними та обґрунтованими.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 140/2186/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська