Справа № 420/6775/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6775/18
Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

рішення суду першої інстанції прийнято

у м. Одеса 19 липня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

27.12.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" (далі по тексту - ТОВ "АЛКОМІКС", позивач) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі по тексту - ГУ ДФС в Одеській області , відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу № 10024 від 19.12.2018 року "Про внесення змін до наказу № 2404 від 06.04.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

15.01.2019 року (вх. №1493/19) через канцелярію суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду разом із зміненим адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №10024 від 19.12.2018 року "Про внесення змін до наказу № 2404 від 06.04.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини справи щодо прийняття відповідачем наказу №2404 від 06.04.2018 року та №10024 від 19.12.2018 року, положення п.75.1 ст.75, п.78.1 ст.78, ст.81 Податкового кодексу України, зазначає, що у Головного управління ДФС в Одеській області були відсутні підстави для проведення документальної позапланової перевірки та для прийняття спірного рішення. Також, позивач зазначає, що наказ №10024 від 19.12.2018 року прийнято на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренко А.Б. від 07.12.2018 року, однак, серед підстав, визначених у Податковому кодексі України відсутня така правова підстава для проведення позапланової перевірки. Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на відсутність правових підстав для проведення перевірки, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ТОВ "АЛКОМІКС" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що зазначений наказ неправомірний, оскільки конкретних підстав, визначених ст. 78 ПК України, та які б давали можливість контролюючому органу приступити до проведення перевірки в спірному наказі не зазначено. Отже, позивач не допустив до перевірки перевіряючих, вважаючи відсутніми відповідні підстави для цього. Також апелянт зазначає, що наказ №10024 від 19.12.2018 року прийнято на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренко А.Б. від 07.12.2018 року, однак, серед підстав, визначених у Податковому кодексі України відсутня така правова підстава для проведення позапланової перевірки, проте це залишилось поза увагою, що призвело до видання оскаржуваного наказу, тому не було підстав для видання наказу на перевірку.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ТОВ "АЛКОМІКС" не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" () зареєстроване як юридична особа 14.11.2016 року з основним видом діяльності за КВЕД: 46.34 Оптова торгівля напоями.

Також з метою забезпечення об`єктивності та прозорості при здійсненні контрольно-перевірочної роботи та на виконання пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та згідно доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області від 23.03.2018 № 304/11/15-32-14-08 начальником ГУ ДФС в Одеській області виданий наказ від 06.04.2018 № 2404 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Алкомікс", згідно якого з 10.04.2018 належить провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Алкомікс" з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює обіг підакцизних товарів за період - лютий 2018 р., тривалістю 5 робочих днів (а.с.23).

Правомірність прийняття наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06.04.2018 №2404 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Алкомікс" була предметом розгляду у справі №815/1616/18.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року по справі №815/1616/18 (а.с.48-49), яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 року (а.с.50-51) та набрало законної сили 08.11.2018 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення позапланової перевірки.

Згідно вказаного рішення, підставами для його прийняття були, зокрема, наступні висновки суду: "…Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ "АЛКОМІКС" у встановленому Порядку не було подано звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі за лютий 2018 р., що й слугувало підставою для видання оскаржуваного наказу на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України. Вищезазначений факт ТОВ "АЛКОМІКС" не спростований та фактично не заперечується у відповіді на відзив. Натомість відповідь на відзив складається з розмірковувань представника позивача щодо підстав про проведення фактичної перевірки, тоді як спірним наказом № 2404 від 06.04.2018 призначена не фактична перевірка, а документальна позапланова виїзна перевірка. За таких обставин, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС в Одеській області, отримавши інформацію щодо неподання вищевказаного звіту, мало право на призначення позапланової документальної перевірки позивача та видання оскаржуваного наказу".

Отже, при розгляді адміністративної справи №815/1616/18 судом встановлено, що наказ № 2404 від 06.04.2018 року прийнятий Головним управлінням ДФС в Одеській області в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано, у відповідності з пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини встановлені рішенням суду в адміністративній справі №815/1616/18 не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, зокрема, щодо наявності підстав у відповідача для призначення по підприємству позивача документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює обіг підакцизних товарів за період - лютий 2018 року.

Судом першої інстанції також було встановлено, що у зв`язку із отриманням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року по справі №815/1616/18 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №815/1616/18, з метою забезпечення об`єктивності та прозорості при здійсненні контрольно-перевірочної роботи, на виконання пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 вимог Податкового кодекс України для проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання та згідно з доповідною запискою начальника управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Білоус М.А. від 07.12.2018 року №2229/11/15-32-14-08, Головним управлінням ДФС в Одеській області 19.12.2018 року прийнято наказ №10024 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06.04.2018 року №2404 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Алкомікс", яким внесено зміни до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06.04.2018 року №2404 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Алкомікс", а саме п.1 викладено у наступній редакції: " 1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Алкомікс" з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює обіг підакцизних товарів за період лютий 2018 року, з 26.12.2018 року тривалістю 5 робочих днів" (а.с.41).

19 грудня 2018 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу ГУ ДФС в Одеській області від 19.12.2018 року №10024 Головним управлінням видано посадовим особам направлення на проведення перевірки ТОВ "АЛКОМІКС"№11352/14-08, №11353/14-08, №11354/14-08 (а.с.42-44).

Судом встановлено, що 26.12.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №5895/15-32-14-08/40957902 "Про відмову посадових осіб ТОВ ""АЛКОМІКС" у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює обіг підакцизних товарів за період лютий 2018 року" (а.с.46).

До того ж, до суду першої інстанції відповідачем надано копію акту від 26.12.2018 року №5894/15-32-14-08/40957902 "Про відмову від отримання копії наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та ознайомлення з направленнями на перевірку ТОВ "АЛКОМІКС" (а.с.115) та копію акту від 26.12.2018 року №5896/15-32-14-08/40957902 "Про відмову від підпис та отримання акту про відмову у допуску ТОВ "АЛКОМІКС" до проведення позапланової виїзної документальної перевірки" (а.с.47).

З наданих до суду копій цих актів вбачається, що представник ТОВ "АЛКОМІКС" за довіреністю Білоус Є.О . відмовився від отримання наказу на перевірку від 19.12.2018 року №10024, ознайомлення з направленнями на проведення перевірки та у допуску до перевірки.

Вважаючи наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 10024 від 19.12.2018 року "Про внесення змін до наказу № 2404 від 06.04.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки" таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ "Алкомікс" суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав повноваження та був наділений правом внести зміни до наказу від 06.04.2018 року №2404 з метою його виконання, після усунення причин, через які своєчасно не розпочато перевірку, з метою визначення нової дати початку перевірки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.61.2 ст.61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Види перевірок, які контролюючі органи мають право проводити, визначені ст.75 ПК України, пунктом 75.1 якої визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підстави для проведення документальної позапланової перевірки визначені в пункті 78.1 статті 78 ПК України.

Відповідно до пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави, як платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно з п. 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Цим же пунктом передбачено, що непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що документальна позапланова виїзна перевірка платника податків проводиться виключно у випадку наявності принаймні однієї з підстав, визначених у статті 78 ПК України, та за умови пред`явлення посадовими особами контролюючого органу направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Натомість недотримання контролюючим органом будь-якої з вказаних умов призначення та проведення перевірки зумовлює виникнення у платника податків права не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Згідно п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Як вбачається з матеріалів справи, що оскаржуваним у даній справі наказом Головного управління ДФС в Одеській області № 10024 від 19.12.2018 року "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06.04.2018 року №2404 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Алкомікс" " внесено зміни до наказу від 06.04.2018 року №2404 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Алкомікс" " лише в частині п.1 щодо дати початку такої перевірки.

Тобто, спірним наказом фактично змінено дату початку проведення такої перевірки з 10.04.2018 року на 26.12.2018 року, а інші обставини залишилися незмінними.

Проте, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, Головним управлінням ДФС в Одеській області не було проведено перевірку ТОВ "АЛКОМІКС" у встановлені наказом № 10024 від 19.12.2018 терміни у зв`язку з відмовою позивача у допуску посадових осіб відповідача до проведення позапланової виїзної документальної перевірки та оскарженням ним цього наказу до суду.

Отже, наказ №2404 від 06.04.2018 року не був реалізований контролюючим органом, що не заперечується учасниками справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що наявність рішення контролюючого органу про призначення перевірки, прийнятого на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, зумовлює необхідність його реалізації у спосіб, не заборонений законом, у разі встановлення обставин, які унеможливлюють проведення перевірки у визначений наказом строк.

Обставинами, що унеможливили проведення перевірки підприємства позивача у визначений наказом строк слугував недопуск посадових осіб до перевірки та оскарження наказу до суду, тобто строк перевірки сплинув через незалежні від контролюючого органу обставини.

Також , нормами Податкового кодексу України не визначено порядок дій контролюючого органу, у тому випадку, коли не вдалося провести документальну позапланову перевірку, зокрема, у випадку не допуску посадових осіб до перевірки та оскарженням відповідного наказу, однак, наказом Державної фіскальної служби України №22 від 31.07.2014 затверджені Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, які розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 1.4.6 таких Методичних рекомендацій (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної фіскальної служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови, та вживаються заходи, передбачені пунктом 81.2 статті 81 та статтею 94 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1.2.7 Методичних рекомендацій після усунення причин, передбачених підпунктами 1.4.5 - 1.4.6 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій, через які своєчасно не розпочато перевірку, видається наказ про внесення відповідних змін до попереднього наказу на проведення перевірки, або видається новий наказ про її проведення (з дотриманням порядку, встановленого пунктом 1.2 розділу І Методичних рекомендацій), копія якого вручається платнику податків у встановленому Кодексом порядку.

Підпунктами п 1.2.3.1. пункту 1.2 Методичних рекомендацій визначено, що наказ про проведення перевірки, що здійснюється відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, видається на підставі рішення суду (слідчого судді) про призначення такої перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) Державної фіскальної служби України або територіального органу ДФС (з урахуванням передбачених статтею 191 Кодексу функцій та Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що контролюючий орган наділений повноваженнями на прийняття наказу про внесення відповідних змін до попереднього наказу після усунення причин, передбачених підпунктами 1.4.5 - 1.4.6 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій, через які своєчасно не розпочато перевірку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що повноваження контролюючого органу щодо зміни (перенесення) дати початку проведення перевірки у разі встановлення обставин, які унеможливлюють проведення перевірки у визначений наказом строк, є дискреційними повноваженнями контролюючого органу.

Судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що відповідач мав повноваження та був наділений правом внести зміни до наказу від 06.04.2018 №2404 з метою його виконання, після усунення причин, через які своєчасно не розпочато перевірку, з метою визначення нової дати початку перевірки.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду з цього питання, та викладені у постанові Верховного суду від 27.11.2018 по справі № 820/3963/17, в якій зазначається, зокрема, що: "…перенесення строків початку проведення перевірки, подовження строків проведення перевірок та зупинення проведення перевірки є різними поняттями та мають різну юридичну природу та різні правові наслідки. Подовження строків проведення перевірок та зупинення проведення перевірки врегульовано нормами Податкового кодексу України, зокрема статтею 82, натомість перенесення строків початку проведення перевірки нормами Кодексу не врегульовано, проте це не означає, що контролюючий орган позбавлений такого права і що таке перенесення не можливе. Колегія суддів зазначає, що повноваження контролюючого органу щодо зміни дати початку проведення перевірки, у разі встановлення обставин, які унеможливлюють розпочати проведення перевірки у визначений наказом строк, є дискреційними повноваженнями контролюючого органу контролюючий орган мав право внести зміни до наказу в частині дати початку проведення перевірки, оскільки внесення таких змін до наказу є дискреційними повноваженнями контролюючого органу".

До того ж, у постанові від 27.11.2018 року по справі №820/3963/17, суд дійшов наступних висновків: "…Щодо перенесення строків початку проведення перевірки, згідно оскаржуваного наказу №4118 від 17.08.2017, то в цій частині колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції також помилковими з огляду на те, що перенесення строків початку проведення перевірки, подовження строків проведення перевірок та зупинення проведення перевірки є різними поняттями та мають різну юридичну природу та різні правові наслідки. Подовження строків проведення перевірок та зупинення проведення перевірки врегульовано нормами Податкового кодексу України, зокрема статтею 82, натомість перенесення строків початку проведення перевірки нормами Кодексу не врегульовано, проте це не означає, що контролюючий орган позбавлений такого права і що таке перенесення не можливе. Колегія суддів зазначає, що повноваження контролюючого органу щодо зміни дати початку проведення перевірки, у разі встановлення обставин, які унеможливлюють розпочати проведення перевірки у визначений наказом строк, є дискреційними повноваженнями контролюючого органу.".

Також, у постанові Верховного суду від 12.03.2019 року по справі №820/2777/18 суд дійшов наступних висновків: "…суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що повноваження контролюючого органі щодо зміни (перенесення) дати початку проведення перевірки у разі встановлення обставин, які унеможливлюють проведення перевірки у визначений наказом строк, є дискреційними повноваженнями контролюючого органу. При цьому, за платником податків зберігається право перевірки дотримання контролюючим органом положень статті 81 Податкового кодексу України, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок".

В ч. 5 ст.242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Головне управління ДФС в Одеській області, постановляючи оскаржувані накази, діяло з урахуванням покладених на нього завдань та обов`язків, в межах повноважень, наданих Податковим кодексом України, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості посилання представника позивача як на підставу для задоволення позовних вимог на постанову Верховного суду від 19.04.2018 року по справі №813/4282/16, оскільки в рамках даної справи, судом перевірялась правомірність призначення перевірки, а не внесення змін в частині періоду її проведення.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.