Справа № 240/4975/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/4975/19
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.
Суддя-доповідач - Франовська К.С.
04 листопада 2019 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просив :

- визнати протиправними дії Житомирського ОВК щодо відмови у прийнятті документів по виплаті компенсації одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням у 2016 році 2 групи інвалідності та направленню їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, яка наділена правом розгляду питання про виплату чи невиплату компенсації одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти документи та направити їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, яка наділена правом розгляду питання про виплату чи невиплату компенсації одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням у 2016 році 2 групи інвалідності, в результаті травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови розглянути питання на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, Міністерство оборони України, який із покликанням на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що оскільки юридичним фактом, з настанням якого у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, є факт встановлення йому 2 групи інвалідності, що мало місце 26.09.2016 року, а відтак, до правовідносин, що виникли, підлягають застосуванню ті нормативно-правові акти, які були чинними на вказану дату, а саме, Порядок №975 та Закон №2011-ХІІ. Оскільки зміна групи інвалідності відбулась після спливу 2-х річного строку, визначеного п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ та п.8 Порядку №975, то підстав для задоволення позову, зазначає скаржник, немає.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 майор запасу, проходив військову службу до 01.03.2010, звільнений за станом здоров`я наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 601 від 30 листопада 2009 року, виключений із списків особового складу частини наказом командира військової частини НОМЕР_1 №9 від 01.03.2010.

11.12.2009 ОСОБА_1 було встановлено 3 групу інвалідності, що настала у результаті травми, пов`язаної з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ЖИА №114495 від 11.12.2009 (а.с. 16).

27.12.2010 позивачем отримано одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності у сумі 59 220,00 грн.

17.09.2013 під час повторного огляду МСЕК, на підставі протоколу ЦВЛК №1463 від 12.06.2013 ОСОБА_1 змінено причинний зв`язок групи інвалідності і встановлено з 30.08.2013 3 групу інвалідності, у результаті травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10ААБ за №667157 (а.с. 17-18).

У 2014 році позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги та надав копії необхідних документів, але відповіді не отримав.

У подальшому, з 26.09.2016, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позивачу була встановлена 2 група інвалідності, яка настала у результаті травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514946 від 26.09.2016 (а.с. 19).

21.03.2017 позивач звернувся до Новоград-Волинського ОМВК з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням саме 2 групи інвалідності з 26.09.2016 відповідно до Порядку №975, яким врегульовано право на отримання названої допомоги, на що, Новоград-Волинським військовим комісаром підполковником ОСОБА_2 було повідомлено, що наданий раніше позивачем комплект документів вже був розглянутий Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби та протоколом Комісії №28 від 28.11.2014, відмовлено у виплаті грошової допомоги та повернуто документи.

10.09.2017 ОСОБА_1 в черговий раз звернувся до Житомирського ОВК із вимогою про прийняття його документів, відповідно до Порядку №975 та направлення їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, яка наділена правом розгляду питання про виплату чи невиплату компенсації одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу у 2016 році саме 2 групи інвалідності, у результаті травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 23-24).

11.02.2019 позивач знову звернувся до Житомирського ОВК із вимогою прийняти його документи відповідно до Порядку №975 та направити їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, у зв`язку з встановленням позивачу у 2016 році 2 групи інвалідності, у результаті травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 25).

26.03.2019 позивачем отримано відповідь від Житомирського ОВК за вих. №СЗ/831 від 15.02.2019 за змістом якої рішенням комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, з урахуванням виплачених раніше сум, оскільки зміна групи інвалідності відбулась у понад 2 річний термін, а тому відсутнє право на отримання доплати страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням при зміні групи інвалідності.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії відповідачів за своїм змістом не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому з метою захисту прав позивача вважав за необхідне зобов`язати відповідачів вчинити передбачені законом дії, спрямовані на прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступні міркування.

Моментом виникнення права на виплату одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІІ інвалідності, а саме Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» №328 від 3 листопада 2006 року, яка діяла з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, (надалі також - Закон №2011-ХІІ), Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (надалі також - Порядок №499).

Так, частинами другою та шостою статті 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, було передбачено: 2) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України; 6) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.

Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону (абз. 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності.

Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення інвалідності позивачеві (2009 рік) правова норми, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, не діяла.

За наведених фактів, обставин, правових норм та міркувань, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України не ґрунтуються на законі, є помилковими, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 листопада 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.