Справа № 137/1089/19
Суддя: Желіховський В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/1089/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.19

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Свінтак І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Літинського відділення поліції про скасування постанови на накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом, мотивуючи його тим що, 13.08.2019 р. о 19 годині 45 хвилин працівником поліції, а саме інспектором СРПП №2 Літинського ВП старшим лейтенантом поліції Свінтаком І.О. його було зупинено в смт.Літин по вул. Б.Хмельницького та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень. В постанові про накладення стягнення зазначається, що він при виїзді з АЗС не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч.

З даним рішенням позивач не погоджується та вважає, що постанова підлягає скасуванню, так як ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 225 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити. Суду пояснив, що 13.08.2019 р. в смт. Літин по вул. Б.Хмельницького, він виїзжав із заправки і його зупинили працівники поліції та повідомили, що він не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч». На його заперечення стосовно того, що при виїзді із АЗС відсутні будь-які забороняючі чи наказові знаки, тому він і здійснив рух в потрібному йому напрямку інспектор до уваги не брав. Вважає винесену постанову незаконною і просить її скасувати.

Представник відповідача Літинського ВП інспектор СРПП №2 Свінтак І.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити в їх задоволенні за наступних підстав. Так, 13.08.2019 р. в смт. Літин по вул. Б.Хмельницького було зупинено позивача ОСОБА_1 за те, що він здійснив рух в забороненому напрямку, оскільки не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч». Так, дійсно зазначив, що такий знак був на даному участку дороги, проте на момент винесення постанови з невідомих йому причин він був відсутній. За таких підстав на ОСОБА_1 було винесено постанову, яку він вважає законною.

Із копії постанови серії ДОП18 №182194 від 13.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 5) судом встановлено, що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 225 гривень за те, що при виїзді із АЗС не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч» здійснив рух на ліво. Із фотозображень наданих позивачем (а.с.7-13) зроблених з виїзду та в`їзду в АЗС встановлено, що на них зображена проїзна частина дорога і нанесена подвійна суцільна смуга. Також встановлено, що на зображеннях відсутній знак «Рух праворуч».

Положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.293 КУпАП при розгляді скарги на постанову, суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

За частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлено, що відповідачем в судовому засіданні не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та не надано будь яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, крім того в постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення, тому суд вважає необхідним скасувати постанову серія ДПО18 №182194 від 13.08.2019 року.

Керуючи ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 229, 241-246, 250 КАС України, ст.ст. 251, 268,280,288,293 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серія ДПО18 №182194 від 13.08.2019 року інспектора СРПП №2 Літинського ВП старшого лейтенанта поліції Свінтак І.О. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович