Справа № 420/1353/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1353/19
06 листопада 2019 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження питання про судові витрати в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.12.2018 року за № 1030558/40358596 та від 19.12.2018 року за № 1030042/40358596;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача від 17.11.2018 року № 10 та від 22.11.2018 року № 11, а також вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року:

- адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» (місцезнаходження: вул. Лейтенанта Шмідта, 19, м. Одеса, 65012, ідентифікаційний код юридичної особи: 40358596) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи: 39292197) та Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 39398646) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю;

- визнані протиправними та скасовані рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 20.12.2018 року № 1030558/40358596 та від 19.12.2018 року № 1030042/40358596;

- зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» від 17.11.2018 року № 10 та від 22.11.2018 року № 11, та вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку;

- стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» суму судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня);

- стягнуто з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» суму судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Судом встановлено, що 08.07.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява, вхід. № 24358/19 (дата здачі на пошту - 01.07.2019 року), в якій останній просить:

- винести додаткове рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила, або має сплатити у зв`язку із розглядом справи;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області на користь позивача витрати на правничу допомогу, встановленого первинними документами.

Листом від 06.08.2019 року № 420/1353/19/24687/19 позивача повідомлено, зокрема, що заяву, вхід. № 24358/19 від 08.07.2019 року, буде розглянуто після повернення адміністративної справи № 420/1353/19 до Одеського окружного адміністративного суду. (т.2 а.с.31)

Адміністративну справу № 420/1353/19 повернуто з П`ятого апеляційного адміністративного суду до Одеського окружного адміністративного суду 22.10.2019 року.

В судове засідання 05.11.2019 року представники сторін не з`явилися. Сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. (т.2 а.с.36-40)

В заяві, вхід. № 24358/19 від 08.07.2019 року, представник позивача також просить розглянути цю заяву за відсутності представника позивача в порядку письмового провадження. (т.2 а.с.25)

Відповідачі про причини неявки їх представників суд не повідомили, будь-яких заяв від них до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість вирішити питання про судові витрати в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

05.11.2019 року від представника відповідачів до суду електронною поштою надійшло клопотання, вхід. № ЕП/8462/19, в якому останній просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з тих підстав, по суті, що:

- в заяві позивача не має конкретної суми, яку він прагне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, а саме йде посилання на «стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДФС в Одеській області на користь ТОВ «МЕССЕМ» витрат на правничу допомогу, встановленого первинними документами. В той же час до заяви позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг, а також платіжне доручення на суму 10000,00 грн.;

- позивачем не дотримано вимоги ч. 5 ст. 134 КАС України з огляду на наступне. Компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дій чи ознайомлення з матеріалами справи в суді. В акті прийому-передачі надання послуг від 25.06.2019 року взагалі не зазначено час надання послуг по кожній конкретній операції, так як вказано лише загальний час на всю роботу 10 год., а згідно з вимогами п. 5 ст. 134 КАСУ це є грубим порушенням;

- виникає також питання щодо співмірності заявленої суми на правничу допомогу у розмірі 10000 тис. грн. зі складністю справи;

- розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги;

- сторонами по даній справі були ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України, в той час позивач всю суму витрат на правничу допомогу заявляє до однієї сторони ГУ ДФС в Одеській області.

Представником позивача до заяви, вхід. № 24358/19 від 08.07.2019 року, додано копії, зокрема (т.2 а.с.26-28):

- договору (угоди) № б/н про надання юридичних послуг від 20 лютого 2019 року, укладеного між адвокатом Полівановою Іриною Сергіївною, як Виконавцем, та позивачем, як Клієнтом або Замовником, про наступне:

1. Предмет договору

1.1. Сторони домовилися, що Замовник замовляє, а Виконавець надає послуги під час складання адміністративного позову про визнання протиправними та скасувати Рішення комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.12.2018 року за № 1030558/40358596 та від 19.12.2018 року за № 1030042/40358596, та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» від 17.11.2018 року № 10 та від 22.11.2018 року № 11, а також вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

1.2. Якщо того вимагає виконання завдань, передбачених п. 1.1. Договору, Виконавець здійснює захист, представництво або надає іншу правову допомогу в будь-яких правоохоронних органах, поліції, органах прокуратури, СБУ, Державній фіскальній службі України (її структурних підрозділах, відділах), органах нотаріату, судах усіх інстанцій, експертних бюро, а також в інших державних установах, перед третіми особами незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкування, а також перед фізичними особами.

1.5. Вартість послуг Виконавця складає 1000,00 грн. на годину надання послуги. Розрахунок вартості наданих послуг вказується Виконавцем в актах прийому-передачі наданих послуг із вказівкою дати та загальної тривалості надання послуги, що розраховується в годинах.

2. Права та обов`язки сторін

2. Клієнт зобов`язаний:

2.2. Здійснювати оплату послуг Виконавця на умовах, визначених додатковою домовленістю Сторін, яка оформлюється окремою угодою та є невід`ємною частиною Договору;

- акту прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2019 року, складеного до Договору про надання юридичних послуг № б/н від 20.02.2019 року позивачем, як Клієнтом, та Полівановою І.С. , як Аквокатом, яким підтверджується, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги в повному обсязі, заперечень щодо якості послуг Клієнт не має:

- дата надання послуги: 21.02.2019 року;

- розшифрування послуги: складання адміністративного позову про визнання протиправними та скасувати Рішення комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.12.2018 року за № 1030558/40358596 та від 19.12.2018 року за № 1030042/40358596, та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» від 17.11.2018 року № 10 та від 22.11.2018 року № 11, а також вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку;

- тривалість надання послуги, годин: 10:00:00;

- всього, вартість надання послуги, грн. без ПДВ: 10000,00;

- платіжного доручення № 1946 від 21 травня 2019 року на суму 10000,00 грн., платник - позивач, отримувач - Поліванова Ірина Сергіївна , призначення платежу - плата за юридичні послуги зг. рах № СФ-3 від 05.03.2019, без ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Порядок та підстави розподілу витрат на професійну правничу допомогу передбачені ст. 134 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З вищенаведених встановлених судом обставин вбачається, що позивачем не надано:

- окрему угоду, яка відповідно до п. 2.2 Договору (угоди) № б/н про надання юридичних послуг від 20 лютого 2019 року, є невід`ємною частиною цього Договору та додатковою домовленістю Сторін, у якій визначені умови здійснення оплати послуг Виконавця;

- рах № СФ-3 від 05.03.2019, зазначений в платіжному дорученні № 1946 від 21 травня 2019 року на суму 10000,00 грн., як підстава для плати за юридичні послуги.

Отже, позивачем не доведено надання правничої допомоги згідно з умовами договору та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

При цьому також додатково слід зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підставі наданих позивачем досліджених судом вищенаведених доказів, суд погоджується з позицією відповідача, що в даному випадку обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт (складання адміністративного позову), кількість витраченого часу (10 годин), з урахуванням складності справи (наявні висновки Верховного Суду щодо спірних правовідносин), значення справи тощо - розмір гонорару в даному випадку є неспівмірним.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 23 квітня 2019 року по справі № 826/9047/16 (адміністративне провадження № К/9901/5750/19) та від 13 лютого 2019 року по справі № 826/7806/17 (адміністративне провадження № К/9901/51681/18).

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає, що заява позивача, вхід. № 24358/19, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області на користь позивача витрат на правничу допомогу, встановлених первинними документами, - є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, відповідно, такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 246, 252, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

В стягненні за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕССЕМ» витрат на правничу допомогу, встановлених первинними документами, - відмовити.

Апеляційні скарги на додаткове рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова