Справа № 240/11103/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05 листопада 2019 року справа № 240/11103/19

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання недійсними та скасування протоколів, стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати протокол № 8 від 27 серпня 2008 року засідання комісії Державної податкової інспекції у Житомирському районі по встановленню стажу роботи для нарахування щомісячної винагороди за вислугу років та наказ "Про виплату винагороди за вислугу років ОСОБА_1 " від 28 серпня 2008 року за № 166-0, підставою якого є саме Протокол № 8 від 27 серпня 2008 року;

- визнати недійсним та скасувати протокол № 12 від 26 листопада 2008 року засідання комісії Державної податкової інспекції у Житомирському районі по встановленню стажу роботи для нарахування щомісячної винагороди за вислугу років та наказ "Про виплату винагороди за вислугу років ОСОБА_1 " від 26 листопада 2008 року за № 61-о, підставою якого є саме протокол № 12 від 26 листопада 2008 року;

- визнати недійсним та скасувати протокол № 2 від 16 березня 2009 року засідання комісії Державної податкової інспекції у Житомирському районі по встановленню стажу роботи для нарахування щомісячної винагороди за вислугу років та наказ "Про виплату винагороди за вислугу років ОСОБА_1 " від 16 березня 2009 року за № 10-о, підставою якого є саме протокол № 2 від 16 березня 2009 року;

- стягнути з Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на його користь - 4 133 грн. 44 коп. невиплаченої заробітної плати із врахуванням індексу інфляції за період серпень 2008 року - червень 2010 року;

- судові витрати покласти на відповідача по справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, підтверджених належними доказами; доказу сплати судового збору у розмірі 3073,60 грн.

Позивач отримав копію ухвали про залишення позовної заяви без руху 25.10.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду від 23.10.2019 про залишення позовної заяви без руху позивач 31.10.2019 направив до суду заяву на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши зазначену заяву, суд вважає її такою, що не усуває недоліків поданої позовної заяви, зважаючи на таке.

Залишаючи позовну заяву без руху, судом було зазначено позивачу, що йому слід надати заяву про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Позивачем не виконані вимоги ухвали про залишення позову без руху щодо обґрунтування підстав пропущення строків, передбачених ст. 122 КАС України, для подачі вказаного позову. Посилання на те, що заявлений позов є спором про стягнення заробітної плати, на який не розповсюджується строк позовної давності, є юридично безпідставними, зважаючи на таке.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання недійсними та скасування протоколів засідання комісії Державної податкової інспекції у Житомирському районі по встановленню стажу роботи для нарахування щомісячної винагороди за вислугу років, наказу "Про виплату винагороди за вислугу років ОСОБА_1 ", оскільки позивач вважає, що відповідачем неправильно встановлений розмір надбавки за вислугу років у 2008-2009 роках, та про стягнення на його користь 4133,44 грн. невиплаченої заробітної плати із врахуванням індексу інфляції за період серпень 2008 року - червень 2010 року.

Позивачу було зазначено, що за обставин, які склались у даній справі, факт належності йому надбавок у розмірах, про які він заявив позов, є спірним, що не дозволяє розповсюджувати приписи ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України на питання строку звернення з даним позовом до суду. Разом з тим, про розмір надбавок, які виплачувались позивачу, йому було відомо під час проходження публічної служби і у випадку незгоди з розміром надбавок, які йому нараховувались та виплачувались, він мав право звернутися до суду за захистом порушеного, на його думку, права у межах строків, встановлених чинним на той час законодавством. Крім того, надбавки, про які ставить вимогу позивач, ніколи не нараховувались відповідачем, позаяк ним не визнавалось таке право за позивачем, що виключає висновок про те, що такі надбавки у заявлених розмірах безспірно належать позивачу. Таким чином, визначальним є не факт того, здійснювалось чи не здійснювалось нарахування надбавок, а факт того, чи визнавав відповідач таке право за позивачем. Оскаржувані у справі рішення якраз і свідчать про те, що відповідачем таке право не визнавалось за позивачем. Тому вирішувати цей спір через 9 років після припинення відносин публічної служби і є порушенням принципу правової визначеності, на дотриманні якого наполягає позивач.

Оскільки відносини публічної служби з відповідачем припинені з 07.06.2010, тому звернення з позовом до суду здійснено поза межами спеціального строку, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України. Позивачем на надано жодних доказів в обґрунтування того, що перешкодило йому вчасно вирішити спірне з відповідачем питання щодо розміру надбавок, про які наразі поставлено питання.

Позивач безпідставно ототожнює безспірне право на отримання відповідних виплат, яке може бути захищено безстроково у судовому порядку, з вирішенням спору про наявність самого права на отримання таких виплат. Суд ще раз наголошує, що право позивача на отримання надбавок, суму яких він порахував, є спірним.

Не було виконано позивачем і вимоги щодо надання доказів сплати судового збору.

Так, звертаючись з позовом до суду, позивач не врахував, що визнання недійсним та скасування протоколів засідання комісії Державної податкової інспекції у Житомирському районі по встановленню стажу роботи для нарахування щомісячної винагороди за вислугу років та наказ "Про виплату винагороди за вислугу років ОСОБА_1 " за своєю правовою природою не є іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин, оскільки на спори щодо трудових правовідносин не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Відтак, в межах предметної юрисдикції адміністративного суду вимоги позивача є такими, що підлягають оплаті судовим збором.

Таким чином, позивачем не виконані вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху щодо долучення до позову документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до заявлених вимог.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій як суду, так і всіх учасників процесу. Позивачу було чітко роз`яснено недоліки подано позову та способи їх усунення, які залишились без належного реагування зі сторони позивача.

Водночас, позивачу слід звернути увагу на те, що суд викладає не своє власне бачення у процесуальних документах, а ухвалює їх відповідно до вимог процесуального закону саме задля забезпечення права на справедливий суд, яке, у свою чергу, підлягає легітимним обмеженням.

Отже, перевіривши і дослідивши поданий ОСОБА_1 позов на предмет дотримання статей 160, 161 КАС України, суд приходить до висновку, що у строк, встановлений судом, позивач вимог ухвали суду від 23.10.2019 про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання недійсними та скасування протоколів, стягнення коштів повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко