Справа № 753/13506/19
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/415/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Пуценко Максима В`ячеславовича про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним адміністративним позовом до суду і просить: визнати дії старшого інспектора лейтенанта поліції батальйону 1 роти № 2 ГУПП в Київській області ДПП Пуценка М.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1180623 від 26.05.2019, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, поновити йому строк на оскарження вказаної постанови та зобов`язати УПП у Київській області видалити з відповідної бази даних запис про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , 26.05.2019 о 21-32 год. рухаючись у Київській області в м. Ірпінь по вул. Новооскольська, 44, керував транспортним засобом марки «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не працювала права лампа фар у темну пору доби, чим порушив п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху (далі ПДР). Водночас, позивач вважає, що поліцейський без будь-якого належного розгляду справи, без належних доказів, неправомірно виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Посилаючись на те, що ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 10.06.2019 Дарницького районного суду м. Києва позов було залишено без руху та надано йому строк на усунення недоліків, а ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2019 позов було повернуто, оскільки на він не містив підпису позивача, просив поновити строк на звернення до суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2019 відкрито провадження у вищевказаній справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

26.09.2019 від представника відповідачів надійшов відзив, в якому зазначено, що дійсно 26.05.2019 старший інспектор поліції Пуценко М.В. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 1180623, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за порушенням п. 31.6 «б» ПДР України. Зазначив, що обставини, на які посилається позивач в адміністративному позові факту вчиненого правопорушення не спростовують, від адміністративної відповідальності не звільняють. Вважає, що посилання позивача в адміністративному позові на те, що справа інспектором не розглядалася, про що свідчить нібито посилання на посвідчення водія, яке на той час втратило свою силу, безпідставними, оскільки при наявності інформації про водія в інформаційно-пошуковій базі МВС, деякі наявні дані, зокрема: адреса проживання, серія та номер посвідчення підтягуються автоматично. Разом з тим, цей факт ніяким чином не впливає на порядок розгляду справи та не може бути підтвердженням порушення з боку інспектора.

Доводи позивача щодо порушення інспектором порядку розгляду справи не відповідають дійсним обставинам, не спростовують факту порушення водієм Правил дорожнього руху та не можуть бути підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом у строк встановлений законом, однак позовна заява ухвалою суду була залишена без руху та в подальшому повернута позивачу, з роз`ясненням його права повторного звернення до суду, суд вважає, що позивачем процесуальний строк звернення до суду із заявою про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, старшим інспектором лейтенантом поліції бат. 1 роти № 2 ГУПП в Київській області ДПП Пуценком М.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1180623 від 26.05.2019, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 26.05.2019 о 21-32 год., рухаючись у Київській області в м. Ірпінь по вул. Новооскольська, 44, керував транспортним засобом «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не працювала права лампа фар у темну пору доби, чим порушив п. 31.6 «б» ПДР України.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частина перша ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Відповідно до п/п «б» п. 31.6. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом на якому не працювала лампа фар в темну пору доби.

Позивач у позовній заяві не визнає обставини, що на його автомобілі не працювала права лампа фар.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотриматися вимог закону (ст. 283 КУпАП) і прийняти законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Відповідач всупереч вимогам ст. 77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відео зйомки вчиненого порушення, показів свідків, або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування в даній адміністративній справі, не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що спірна постанова підлягає скасуванню.

Що стосується посилання позивача на недотримання вимог Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затвердженого наказом МВС від 13.10.2008 р. № 534 (далі - Порядок), то він є підзаконним нормативно-правовим актом, яким визначено процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів відповідно до вимог абзацу першого пункту 21 статті 11 Закону України «Про міліцію». Зазначений Порядок не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки відповідач є службовою особою Департаменту патрульної поліції, а не ДАІ, і в своїй діяльності має керуватися Законом України «Про Національну поліцію».

Частиною третьою ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи те, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, суд вважає, що вимога про визнання дій відповідача протиправними є безпідставною та необґрунтованою, а відтак в її задоволенні слід відмовити.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача видалити з відповідної бази даних запис про здійснення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, то це не є способом захисту прав, а за своєю суттю є способом виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1180623 від 26.05.2019.

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1180623, винесену від 26.05.2019 старшим інспектором лейтенантом поліції батальйону 1 роти № 2 ГУПП в Київській області ДПП Пуценком М.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.