Справа № 140/892/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9404/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року, ухвалене суддею Плахтій Н.Б. у м. Львові о 17 год. 26 хв. у справі № 140/892/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасування Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 30.10.2018 року (форма Н-5) та Акт № 26 від 30.10.2018 року про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ) та зобов`язання відповідача повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 , 05.05.2006 року близько 16 год. в м АДРЕСА_1 Луцьку, по вулиці Вахтангова у відповідності до вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року № 1346 (далі Порядок № 1346), і за результатами розслідування скласти акти за формою Н-1 і Н-5, висновком яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків, та взяти зазначений випадок на облік.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що у травні 2006 року при виїзді з автотранспортного господарства УМВС України у Волинській області для виконання службових завдань з ним трапилась дорожньо-транспортна пригода.

02 серпня 2018 року позивач звернувся з рапортом до голови ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області з проханням організувати проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з ним у травні 2006 року.

Наказом УМВС України у Волинській області № 24 від 28.08.2018 року створено комісію для проведення розслідування вищевказаного нещасного випадку.

30.10.2018 року комісія підписала акт форми Н-5 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався з позивачем 05.05.2006 року та акт № 26 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ. Комісія на підставі встановлених обставин дійшла висновку, що нещасний випадок із ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Проте, позивач вважає, що такий висновок комісії не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, як зазначив позивач, травму внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав в робочий час, що підтвердив його безпосередній начальник на момент, коли трапився нещасний випадок, підполковник міліції ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 , який був учасником події як пасажир в автомобілі.

Позивач вважає, що обставини нещасного випадку відповідають вимогам пункту 3.9 Порядку № 1346, що, у свою чергу, є підставою для визнання нещасного випадку таким, що трапився при виконанні службових обов`язків.

Позивач зазначив, що відповідач не об`єктивно провів розслідування нещасного випадку, що трапився з ним під час виконання службових обов`язків та вважає, що захист порушеного права можливий шляхом скасування акта розслідування нещасного випадку форми Н-5 і акта № 26 форми НТ та зобов`язання відповідача повторно провести розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 у травні 2006 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 05 травня 2006 року у вечірній час доби у відділі по боротьбі з незаконним обігом наркотиків управління МВС України у Волинській області від 30 жовтня 2018 року форми Н-5.

Визнано протиправним та скасовано Акт № 26 про нещасний випадок невиробничого характеру від 30 жовтня 2018 року форми НТ.

Зобов`язано ліквідаційну комісію УМВС України у Волинській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 05 травня 2006 року, відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржило управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, яке просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У обґрунтування апеляційних вимог, управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області зазначає те, що у ході проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 , комісія направила відповідні запити в структурні підрозділи Головного управління Національної поліції у Волинській області (управління кадрового забезпечення, управління інформаційно-аналітичної підтримки, управління організаційно-аналітичного забезпечення), КП «Луцька міська клінічна лікарня», Волинський обласний наркологічний диспансер, Департамент інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області». Комісія відібрала пояснення від ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За результатами проведеного розслідування комісія встановила, що 05.05.2006 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах групи розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків УМВС України у Волинській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 на приватному автомобілі «Opel Astra», 2003 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , близько 19 год. 00 хв. в місті Луцьку, на вулиці Вахтангова потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

При цьому, комісія встановила, що під час настання нещасного випадку 05 травня 2006 року старший лейтенант міліції ОСОБА_1 не здійснював завдання з припинення або запобігання злочинам чи правопорушенням, вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, охорони і забезпечення громадського порядку, виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили. Крім цього, ОСОБА_1 керував легковим автомобілем, який не є службовим. Разом з цим, дорожньо-транспортна пригода трапилась у вечірній час доби (приблизно о 19 годині), тобто у неробочий час, і не на території будь-якого підрозділу органу внутрішніх справ. Підтвердження використання ОСОБА_1 приватного транспортного засобу в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу відсутнє.

Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області вважає, що комісія при розслідуванні нещасного випадку повно встановила обставини нещасного випадку та дійшла обґрунтованого висновку, що нещасний випадок із старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах групи розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків УМВС України у Волинській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважає, що УМВС України у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах групи розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків УМВС України у Волинській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Луцьку, по вулиці Вахтангова на приватному автомобілі «Opel Astra», 2003 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 , потрапив в дорожньо-транспортну пригоду.

02 серпня 2018 року позивач звернувся з рапортом до голови ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області з проханням організувати проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з ним у травні 2006 року.

Наказом УМВС України у Волинській області № 24 від 28.08.2018 року створено комісію для проведення розслідування вищевказаного нещасного випадку (далі комісія).

30.10.2018 року комісія призначена наказом УМВС України у Волинській області № 24 від 28.08.2018 року склала акт форми Н-5 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 05.05.2006 року у вечірній час доби у відділі по боротьбі з незаконним обігом наркотиків УМВС України у Волинській області.

За результатами проведеного розслідування комісія встановила, що 05.05.2006 року старший оперуповноважений в особливо важливих справах групи розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків УМВС України у Волинській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 на приватному автомобілі «Opel Astra», 2003 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , близько 19 год. 00 хв. в місті Луцьку, на вулиці Вахтангова потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Під час настання нещасного випадку 05 травня 2006 року старший лейтенант міліції ОСОБА_1 не здійснював завдання з припинення або запобігання злочинам чи правопорушенням, вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, охорони і забезпечення громадського порядку, виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили. ОСОБА_1 керував легковим автомобілем, який не є службовим. Дорожньо-транспортна пригода трапилась у вечірній час доби (приблизно о 19 годині), тобто у неробочий час, і не на території будь-якого підрозділу органу внутрішніх справ. Підтвердження використання ОСОБА_1 приватного транспортного засобу в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу відсутнє.

30.10.2018 року комісія склала акт № 26 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ. Комісія на підставі встановлених обставин дійшла висновку, що нещасний випадок із ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів те, що нещасний випадок, який трапився з ним, пов`язаний з виконання службових обов`язків, а саме під час виконання завдань з припинення або запобігання злочинам або правопорушенням.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694).

Статтею 1 Закону № 2694 визначено поняття охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Згідно з правовими нормами статті 14 Закону № 2694, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до статті 22 Закону № 2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, який регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України - є Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 року № 83/7404. Цей нормативно-правовий акт розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2. Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Положеннями пункту 2.4. Порядку № 1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, то складається акт за формою НТ (додаток 2).

У відповідності із пунктом 4.6. Порядку № 1346 за результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5 (додаток 4), а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов`язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

Відповідно до пункту 3.9 Порядку № 1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час:

- припинення або запобігання злочинам або правопорушенням;

- вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод;

- охорони і забезпечення громадського порядку;

- несення постової чи патрульної служби;

- виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили;

- забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій;

- виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час;

- підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

- проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору;

- проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах;

- використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу;

- провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий;

- прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами;

- прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.11 Порядку № 1346 передбачено, що комісія визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11;

- унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Згідно з пунктами 3.19, 3.20 Порядку № 1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1 (НТ) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Апеляційний суд звертає увагу, що факт настання нещасного випадку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 05 травня 2006 року, за межами робочого часу, комісією встановлено та сторонами не заперечується.

На думку апеляційного суду, важливим у цьому спорі є з`ясування того, чи нещасний випадок, який трапився в період проходження служби пов`язаний з виконанням службових обов`язків, чи ні.

ОСОБА_1 зазначає, що на час, коли трапився нещасний випадок, він проводив розшукові заходи за вказівкою начальника БНОН ОСОБА_2 .

При цьому, ОСОБА_2 у письмовій заяві, яку надав комісії в ході розслідування нещасного випадку зазначив, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 05.05.2006 року на приватному автомобілі, який належав батьку ОСОБА_1 , за його усною вказівкою, виїхали з автогосподарства УМВС України у Волинській області для здійснення заходів, щодо затримання підозрюваних у скоєнні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, так як на той час виникла оперативна необхідність.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про міліцію», який діяв на момент настання нещасного випадку, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.

Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників.

Статтею 4 цього Закону визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі.

Оскільки, безпосередній начальник позивача ствердив те, що надав відповідну вказівку ОСОБА_1 вжити заходів з використанням приватного автомобіля щодо затримання підозрюваних у скоєнні злочинів, пов`язаних з обігом наркотиків, так як на той час виникла оперативна необхідність, то у суду апеляційної інстанції, з врахуванням наведених вище норм, не виникає сумнівів, що нещасний випадок, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який трапився з ОСОБА_1 , пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку при вирішенні спору та застосував належний спосіб захисту порушеного права, шляхом скасування оскаржених актів форми Н-5 та форми НТ і зобов`язання відповідача повторно провести розслідування нещасного випадку.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 140/892/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 06.11.2019 року