Справа № 260/1444/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2019 року м. Ужгород№ 260/1444/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольга Леонідівна - в судове засідання не з`явилася;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» - представник у судове засідання не з`явився,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-а, офіс 35-б), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4,) про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до частини 1 статті 271 КАС України, суд проголошує повне судове рішення.

10 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», якою просить: 1) визнати дії відповідача: приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни протиправними; 2) скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60160883 від 26.09.2019, винесену відповідачем; 3) скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 60160883 від 26.09.2019 року.

28 жовтня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження по справі та витребувано від відповідача оригінал або належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 60160883.

01 листопада 2019 року, на електронну адресу суду надійшли витребувані судом докази, а саме матеріали виконавчого провадження № 60160883.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., на підставі виконавчого напису № 21116 від 11.09.2019 року винесено постанову ВП № 60160883 від 26.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої звернуто стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 12 981,13 грн. Вищевказану постанову було надіслано за місцем реєстрації проживання боржника, яку позивач знайшов в поштовій скриньці 08 жовтня 2019 року. Позивач вважає вказані постанови протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки виконавець не мав права відкривати дане провадження, у зв`язку з тим, що він, як боржник не має жодного відношення до виконавчого округу м. Києва, адже зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Нерухомості чи іншого майна в м. Києві позивач також не має.

01 листопада 2019 року, відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на електронну адресу суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, що підтверджується довідкою АТ «Перший Український Міжнародний Банк»», а тому порушення Закону України "Про виконавче провадження"відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві. Крім того, дана позиція підтверджується листом Міністерства юстиції України № 23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018 року. Таким чином, постанова від 26.09. 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 60160883 була винесена за місцем знаходженням майна боржника, що відповідаєстатті 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач або його уповноважений представник у судове засідання не з`явилися, однак про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою про надіслання на електронну адресу відповідача ухвали про відкриття провадження та повістки, (а.с. 38).

Третя особа або уповноважений представник у судове засідання не з`явилися, однак про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківкою про надіслання на електронну адресу такої особи ухвали про відкриття провадження та повістки, (а.с. 39).

Відповідно до статті 268 частин 1,2 та 3 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277,280-283,285-289цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, оскільки учасників справи було належним чином повідомлено про розгляд справи, суд вважає за можливе дану справу розглядати за їх відсутності.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, матеріали виконавчого провадження № 60160883, судом у справі встановлені наступні обставини.

Згідно паспортних даних позивач ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 16 березня 2006 року), з 23 березня 2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), (а.с. 14).

Приватний виконавець Юхименко О.Л. має посвідчення приватного виконавця № 0191 від 12.06.2018 року та здійснює діяльність в межах виконавчого округу м. Київ за даними реєстру приватних виконавців.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 січня 2014 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту.

11 вересня 2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною видано виконавчий напис № 21116 про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 12 481, 13 грн. , який , як зазначено в Написі, видано на підставі кредитного договору № 7 від 27.01.2014 року укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

АТ «Перший Український Міжнародний Банк`в особі представника ОСОБА_2 звернулось до Приватного виконавця Юхименко О.Л. із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 21116 від 11.09.2019 року, до якої додано квитанцію про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису та завірену копію довіреності представника.

26 вересня 2019 року, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., на підставі вищезазначеного виконавчого напису, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60160883 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 60160883.

Як вбачається з матеріалів справи, в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 60160883, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в графі «боржник» вказано - ОСОБА_1, а в графі «адреса» зазначено: АДРЕСА_3 .

Також, до заяви про примусове виконання АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надано лист вих.№1_01 від 23.09.2019, згідно якого повідомлено, що у клієнта ОСОБА_1 є рахунок НОМЕР_1 від 27.01.2014 року в валюті гривня, відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд зробив такі висновки.

Що стосується позовної вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 60160883 від 26.09.2019, судом встановлено наступне.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" №1403-VIII про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються: 1) виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність; 2) інформація про офіс приватного виконавця; 3) реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, інформація про страховика та страхову суму; 4) інформація про помічників приватного виконавця (у разі їх наявності). Приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Відповідно до частини 1, пункту 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII, Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 цього Закону, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" №1403-VIII, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з статтею 179 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 3.1 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до пункту 7.1 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в йогоарешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертаєтьсяв першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

При цьому, наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів.

Будь-яких доказів на підтвердження знаходження на рахунку № НОМЕР_1від 27.01.2014 року в валюті гривня в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, грошових коштів позивача, або на а інших рахунках, що б давало підстави вважати їх майном боржника матеріали виконавчого провадження не містять.

Разом з тим, 09 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в якій зазначено, що згідно з відомостями наданими ПФУ, ДФС у відповідях на запит приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, боржник отримує дохід від особи, якою є Ужгородський місцевий центh з надання безоплатної вторинної правової допомоги ().

Таким чином, факт звернення відповідачем стягнення на доходи позивача, а не на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 від 27.01.2014 року в валюті гривня в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4 - вказує на відсутність коштів на цьому рахунку.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Разом з тим, всупереч частині 5 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. при відкритті виконавчого провадження не пересвідчилася з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист Міністерства юстиції України № 23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018 року, оскільки даний лист має рекомендаційний характер. Крім того, у вказаному листі зазначено, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Таким чином, можливість приймати до виконання виконавчі документи пов`язана саме з наявністю коштів на рахунку, а не наявністю інформації про відкриття рахунку.

Крім того, суд констатує, щостаттею 28 Закону України "Про виконавче провадження"приватного виконавця зобов`язано надсилати постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Позивач зазначив, що постанову про відкриття провадження не отримував рекомендованим повідомленням про вручення, доказів протилежного відповідач не надав.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбаченихпунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. за наявності достовірної інформації про місцезнаходження боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі, прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил як територіальної діяльності приватних виконавців, так і статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження ВП № 60160883 є протиправною та підлягає скасуванню, а позов у цій частині до задоволення.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 60160883 від 26.09.2019 року, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності стягнення приватним виконавцем з боржника основної винагороди, враховуючи протиправність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 45 частини 3 цього Закону №1404-VIII, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

В свою чергу, основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як вбачається з постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 26 вересня 2019 року відповідачем вирішено ознайомити сторони виконавчого провадження з розміром основної винагороди приватного виконавця, яка встановлюється у вигляді фіксованої суми (10 відсотків згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643), що підлягає стягненню за виконавчим документом та становить 1 298,11 грн.

Суд зазначає, що на виконання статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 19 Порядку, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленомуЗаконом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Таким чином, з огляду на положення вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що основна винагорода приватного виконавця стягується лише у разі фактичного (повного або часткового) виконання рішення майнового характеру у розмірі 10 відсотків стягнутої суми.

Отже, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру після завершення виконавчого провадження (в тому числі в разі повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження) за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункту 19 Порядку, оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за відсутності фактичного стягнення з боржника в примусовому порядку суми заборгованості та визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 вересня 2019 року, відсутні правові підстави для стягнення відповідачем з позивача основної винагороди в сумі 1 298,11 грн., у зв`язку з чим спірна постанова також підлягає скасуванню, а дана позовна вимога задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У зв`язку з чим, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає, що оскаржені постанови є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1 536, 80 грн., що підтверджується квитанцією від 10 жовтня 2019 року № (а.с. 5) та від 22 жовтня 2019 року № (а.с. 32).

Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни.

3. Визнати протиправною та скасувати Постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 60160883 від 26 вересня 2019 року.

4. Визнати протиправною та скасувати Постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольги Леонідівни про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 60160883 від 26 вересня 2019 року.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-а, офіс 35-б) судові витрати у розмірі 1 536, 80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адмінсуду шляхом подання апеляційної скарги через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

СуддяТ.В.Скраль