Справа № 440/211/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа №440/211/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні типову адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру перерахованої з 1.01.18 пенсії за вислугу років з 71 відсотка грошового забезпечення до 70 відсотків грошового забезпечення та обмеження виплати сум підвищення перерахованої пенсії;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 71 відсоток грошового забезпечення з 1.01.18 без обмеження виплати підвищення перерахованої пенсії;

зобов`язати відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 однією сумою недоплаченої частини перерахованої пенсії з 1.01.18 з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку у ГУПФ України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідач провів перерахунок пенсії позивача у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 1.01.18, зменшивши при цьому відсоткове співвідношення до грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, що, на переконання позивача, є безпідставним.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 30-31/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що при проведенні перерахунку пенсії позивача пенсійним органом враховані вимоги частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, якою максимальний розмір пенсії обмежено 70% від грошового забезпечення. Крім того, зазначив, що виплата позивачу заборгованості на підставі судового рішення проводитиметься з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.18 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 5.02.19 дану справу визнано типовою та провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №240/5401/18.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.19 провадження у справі поновлено.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи, що обумовлюють її віднесення до типової адміністративної справи

Верховний Суд у рішенні від 4.02.19 у зразковій адміністративній справі №240/5401/18 визначив такі обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ; б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 з огляду на підвищення сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

У цій справі суд встановив, що позивач є військовим пенсіонером, з 28.11.95 отримує пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку у ГУПФ України в Полтавській області.

Пенсія позивачу призначена у розмірі 71% грошового забезпечення (вислуга років - 27), що підтверджено копією розрахунку на пенсію за вислугу років від 18.12.95 /а.с. 35/.

Водночас у березні 2018 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 1 січня 2018 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 із застосуванням граничного розміру грошового забезпечення у 70% з надбавками та підвищенням, що підтверджено протоколом про перерахунок /а.с. 39/.

Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини цього спору, дана справа є типовою.

11.01.19 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою, у якій просив провести перерахунок його пенсії із врахуванням 71% грошового забезпечення. Крім того, у цій заяві позивач просив здійснити виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення.

Листом ГУПФ України в Полтавській області від 15.01.19 вих. №129/С-03 позивачу повідомлено про те, що перерахунок пенсії проведено з урахуванням вимог частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, якою максимальний розмір пенсії обмежено 70% від грошового забезпечення /а.с. 15-16/. Щодо виплати 100% підвищення відповідач послався на приписи пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103, якою передбачено виплату з 1.01.18 50% суми підвищення, з 1.01.19 - 75%, а з 1.01.20 - 100%.

Не погодившись з такими доводами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Розмір пенсії за вислугу років визначено у статті 13 Закону України від 9.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорій 2 та 3 - 80 процентів.

Законом України від 25.03.96 №103/96-ВР "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" частину другу статті 13 названого Закону викладено у такій редакції: "Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів".

Законом України від 4.07.02 №51-IV "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких цифри "85", "95" і "90" замінити відповідно цифрами "90", "100" і "95", а слова і цифри "до категорій 2 і 3" замінити словами і цифрою "до категорії 2".

Законом України від 4.04.06 №3591-IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" частину другу статті 13 викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".

8.07.11 прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набув чинності 1.10.11, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".

27.03.14 прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 1.04.14, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри "80" замінено цифрами "70". Ці зміни набрали чинності з 1.05.14.

Поряд з цим, статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Зокрема, частиною четвертої цієї статті (у редакції, чинній з 1.01.17) передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.17 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1.03.18.

21.02.18 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, відповідно до пунктів 1, 2 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., N 77, ст. 2374).

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.08 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Висновки Верховного Суду щодо правозастосування у зразковій справі

Верховний Суд у рішенні від 4.02.19 у зразковій адміністративній справі №240/5401/18 зазначив, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ.

При перерахунку пенсії позивача з 1.01.18 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії з огляду на прийняття КМУ Постанови №704 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ та на підставі Постанови КМУ №103.

Велика Палата Верховного Суду, залишаючи без змін рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 4.02.19 у зразковій адміністративній справі №240/5401/18, у постанові від 16.10.19 погодилась з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та підтримала висновок про те, що при перерахунку пенсії позивача з 1.01.18 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Оцінка обставин справи, що розглядається

Встановлені вище обставини спору свідчать про те, що дана справа є типовою, оскільки відповідає ознакам зразкової справи №240/5401/18.

Обставини, що виключали б типове застосування норм матеріального права до цього спору, відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин, суд, зважаючи на те, що позивачу пенсія за вислугу років призначена у листопаді 1995 року з розрахунку 71% грошового забезпечення, зазначає, що ГУПФ України в Полтавській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1.01.18 безпідставно обчислено основний розмір пенсійної виплати виходячи з 70% грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 1.01.18 відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії з розрахунку 71% суми грошового забезпечення, визначеного станом на 1.03.18, є правомірними та обґрунтованими, а тому їх належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини перерахованої пенсії з 1.01.18 однією сумою, суд звертає увагу на такі обставини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 52 Закону №2262-ХІІ, на яку позивач посилається у позовній заяві, визначено загальний порядок виплати пенсії за поточний період та вона не стосується сплати заборгованості з пенсійних виплат.

Разом з цим, Кабінетом Міністрів України 22.08.18 прийнято постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Крім того, установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Пунктом 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачено, що він визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

З урахуванням наведеного, нараховані на підставі судових рішень пенсійні виплати проводяться у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.18 №649. Дана постанова є чинною, а тому підлягає виконанню відповідачем.

Відтак, підстави для виплати позивачу перерахованої суми пенсії одним платежем відсутні, з урахуванням чого у задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

З приводу посилань позивача на рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України", зокрема, в частині тверджень про те, що невиплата належних ОСОБА_1 сум є втручанням у право на мирне володіння майном, суд зауважує, що у згаданій справі Європейський Суд з прав людини дійшов висновку про порушення прав заявників виключно щодо невиплати державною надбавки до пенсії у періоди, коли відповідні виплати були прямо передбаченні законом, але їх розмір не було визначено Кабінетом Міністрів України.

Проте спірні відносини не є релевантними тим, що розглянуті Європейським Судом з прав людини у рішенні "Суханов та Ільченко проти України".

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії з 1.01.18 без обмеження виплати підвищення перерахованої пенсії, суд виходить з такого.

Як зазначено судом вище, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 було визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) слід проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Однак, рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.18 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5.03.19 у вказаній справі, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визнано протиправним та нечинним.

За таких обставин, з огляду на визнання нечинним пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №103, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії з 5.03.19 (дата набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18) скасовано.

Отже, з 5.03.19 позивач має право на отримання виплати підвищення до пенсії у розмірі 100%.

Водночас суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.19 №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Дана постанова КМУ набрала чинності з 4.09.19. А тому, виходячи з приписів статті 58 Конституції України, пенсія позивачу з 4.09.19 має виплачуватись з урахуванням 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1.03.18.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії за вислугу років за період з 5.03.19 по 3.09.19 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1.03.18.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією від 17.01.19 №0.0..1 /а.с. 3/. Дану суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджено випискою /а.с. 4/.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки передумовою для виникнення даного спору стали протиправні дії відповідача в частині зменшення розміру пенсійних виплат без наявних на те законних підстав, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання ГУПФ України в Полтавській області подати у місячний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду звіт про його виконання належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 263, 291, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення з 1 січня 2018 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з розміру пенсії 71 відсоток суми грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року, та провести виплату перерахованої пенсії з 1 січня 2018 року з урахуванням фактично сплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 у період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року пенсії за вислугу років з урахуванням 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) здійснити виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) за період з 5 березня 2019 року по 3 вересня 2019 року пенсії за вислугу років з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, та з урахуванням фактично сплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба