Справа № 2340/3080/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року справа № 2340/3080/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

встановив:

03 серпня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Черкаській області(18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, б. 235, ), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 39432 грн 90 коп.;

2) визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 №Ф- на загальну суму 155557 грн 61 коп.;

3) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органам або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 37552 грн 95 коп.;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 510 грн 00 коп.;

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 510 грн 00 коп.;

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 340 грн 00 коп.;

7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 225 грн 00 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідач помилково виніс оскаржувані рішення, оскільки наказ про проведення перевірки винесений безпідставно. Крім того, контролюючим органом під час проведення перевірки не було враховано подані позивачем уточнюючі декларації, тому оскаржувані рішення є протиправними. Позивач вказав, що при винесенні оскаржуваних рішень враховано отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року, однак, анулювання реєстрації платника єдиного податку відбулось саме з 01.04.2015, тому контролюючим органом протиправно було взято до уваги отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В письмовому відзиві на адміністративний позов представник відповідача просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень став акт перевірки від 03.04.2018 №203/23-00-13-0214/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 », в якому встановлення порушення позивачем норм Податкового кодексу України. Посилання позивача на те, що відповідачем не було враховано подані позивачем уточнюючі декларації, які подані під час проведення контролюючим органом перевірки, то представником відповідача зазначено, що у відповідності до п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом. У зв`язку із вищевикладеними обставинами, позов ФОП ОСОБА_1 , на думку представника відповідача, є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Ухвалою суду від 13.09.2019 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/1870/18 фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу та дій.

Ухвалою суду від 28.01.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 28.01.2019 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/2123/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою суду від 01.10.2019 провадження у справі поновлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 09.06.2005 виконавчим комітетом Черкаської міської ради.

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 17.11.2017 №1906 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2016; період проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 28.11.2017 по 04.12.2017 (5 робочих днів).

У зв`язку з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки на адресу позивача було надіслано запит про надання документів від 20.11.2017 №32739/23-00-13-0308 рекомендованим листом, який отримано особисто ОСОБА_1 15.12.2017.

Позивача повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки письмовим повідомленням про місце та час проведення перевірки від 17.11.2017 №243/23-00-13-0124 та копією наказу Головного управління ДФС у Черкаській області про проведення перевірки №1906 від 17.11.2017. Вказані документи надіслані платнику податків засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 20.11.2017 та отримані особисто ОСОБА_1 15.12.2017.

18 грудня 2017 року позивачем подано заяву до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить надати йому дев`яносто календарних днів для відновлення документів згідно ст. 44 Податкового кодексу України, у зв`язку з втратою документів за період 2014 - 2017 р.р.

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.12.2017 №2236 перенесено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 у зв`язку із втратою документів, з 18.12.2017 до дати відновлення та надання документів, але не більше 90 календарних днів.

Після закінчення вказаного терміну, Головним управлінням ДФС у Черкаській області на адресу позивача направлялись запити про надання підтверджуючих документів №11897/23-00-13-0306 від 20.03.2018, №12180/23-00-13-0306 від 21.03.2018, №12381/23-00-13-0306 від 22.03.2018, №12735/23-00-13-0310 від 23.03.2018, №12994/23-00-13-0310 від 26.03.2018, проте первинні документи та відповіді на вищевказані запити не надано.

На підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.5, 20.1.6, 20.1.7, 20.1.8 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Черкаській області №1906 від 17.11.2017, посадовими особами відповідача з 19.03.2018 по 23.03.2018 проведено документальну позапланову невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2016, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 23.03.2018 №622, строк проведення перевірки продовжувався на 2 робочі дні з 26.03.2018 по 27.03.2018. Вказаний наказ направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 23.03.2018.

За наслідками перевірки складено акт від 03.04.2018 №203/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 , якому встановлено ряд порушень податкового законодавства, зокрема:

1) п.2 п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України із та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний податок у сумі 225,00 грн .

2) п.2 част.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 155557,61 грн, в тому числі за 2015 рік на 64414,25 грн, за 2016 рік на 91143,36 грн;

3) ст.163, ст.168, п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у результаті чого визначено занижену суму війського збору на загальну суму 31546,32 грн., в т. ч. за 2015рік на суму - 14857,5 грн, за 2016 року суму - 16688,82 грн;

4) пп. 177.5.2 п.177.5 ст. 177, п.179.1 ст.179 та п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України;

5) п. 177.10 ст. 177 та пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу;

6) п. 49.2 ст. 49 та пп. п.49.18.1 п.49.18 ст. Податкового кодексу України.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС у Черкаській області винесено такі рішення:

1) податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 № на загальну суму 39432 грн 90 коп.;

2) вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 №Ф- на загальну суму 155557 грн 61 коп.;

3) рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органам або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальну суму 37552 грн 95 коп.;

4) податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 № на загальну суму 510 грн 00 коп.;

5) податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 510 грн 00 коп.;

6) податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 № на загальну суму 340 грн 00 коп.;

7) податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 № на загальну суму 225 грн 00 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Пункт 291.2 статті 291 ПК України визначає спрощену систему оподаткування, обліку та звітності як особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

У відповідності до пп. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на другій групі - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Як встановлено судом із матеріалів справи, у перевіряємому періоді позивач здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок 2 група) у відповідності до положень пп. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов?язання за платежем військовий збір на загальну суму 39432 грн 90 коп., суд зазначає таке.

Перевіркою правильності нарахування військового збору позивачем з доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2016 рік встановлено таке: внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 21032 в т.ч. за 2015 рік у сумі 990500,00 грн., за 2016 рік у сумі 1112588,00грн, відбулось заниження податкового зобов`язання по військовому збору на суму 31546,32 грн., в т. ч. за 2015 рік на суму 14857,5 грн, за 2016 рік на суму 16688,82 грн в зв`язку з чим ОСОБА_1 , як платником військового збору, порушено п. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, абз. 4 п. 164.1 ст. 164 та п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

За вищезазначене порушення передбачена відповідальність відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Щодо правомірності вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно нарахованого єдиного внеску № , суд зазначає таке.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2014 рік № подано 12.01.2015, за 2015 рік № подано 15.01.2016, за 2016 рік № подано 17.01.2017, але звіти за 2015 та 2016 рік подано не за встановленою формою про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску осіб, які здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування, чим порушено вимоги п. 4 ст. 6 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено заниження чистого доходу всього на суму - 2103088,00 грн в т.ч. за 2015 рік у сумі - 990500,00 грн, за 2016 рік у сумі - 1112588,00 грн, чим порушено п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7%, встановлено заниження суми єдиного внеску на загальну 155557,61 грн, у т.ч. за 2015 рік на 64414,25 (68440,18грн. - 4025,93грн.), у розмірі 22% - за 2016 рік на 91143,36 грн. (94941,00 грн.- 3797,64 грн.), в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 невірно визначено суму доходу, отриманого від господарської діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, що призвело до недоплати єдиного внеску, чим порушено пп. 1.2 п. 1 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Щодо податкового повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов?язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у сумі 225,00 грн, суд зазначає таке.

Під час перевірки встановлено отримання позивачем доходу у розмірі 1500 грн від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі ОСОБА_1 , оскільки відповідний вид діяльності, який передбачає встановлення, продаж, ремонт та обслуговування домофонів.

Враховуючи вищевикладене, встановлено заниження суми єдиного податку за 2015: оподатковується за ставкою 15%. Таким чином, податок складає 1500 грн. х 15% = 225 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 510 грн 00 коп., суд зазначає таке.

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2011 №1637 «Про затвердження форм книги обліку доходів і книги доходів і витрат та порядків їх ведення» та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2011р. за №1534/20272. встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не надав для перевірки Книгу доходів, чим порушено підпункт 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 Податкового Кодексу України.

Згідно з пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України). Такі первинні документи зберігають не менше 1095 днів із дня подання декларації з єдиного податку або іншої податкової звітності, для складання якої їх використовують.

Під час заповнення податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця використовують дані Книги обліку доходів або Книги обліку доходів та витрат, то показники відповідно до норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України повинно бути підтверджено первинними документами, які мають право вивчати та перевіряти контролюючі органи під час перевірок згідно з пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

За незбереження первинних документів може бути застосовано штраф відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, зокрема, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів із питань обчислення та сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій під час здійснення податкового контролю у випадках, передбачених Податковим кодексом України тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 299.11 ст. 299 ПКУ у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку су господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Щодо податкового повідомлення рішення № про застосування штрафу в сумі 340,00 грн та № про застосування штрафу в сумі 510,00 грн, суд зазначає таке

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій встановлено: не подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за II - квартал 2015 року та за 2015 - 2016 рік чим порушено пп.177.5.2 п.177.5 ст. 177 та п. 179.1 ст.179 та п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України та відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України передбачено накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчиненні платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Окрім цього позивачем не було подано звіти по єдиному соціальному внеску за 2015 та 2016 роки.

Посилання позивача на те, що контролюючим органом під час проведення перевірки не було враховано подані позивачем уточнюючі декларації за 2015 та 2016 роки, судом не приймається з огляду на таке.

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 17.11.2017 №1906 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2016; період проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 28.11.2017 по 04.12.2017 (5 робочих днів).

У зв`язку з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки на адресу позивача було надіслано запит про надання документів від 20.11.2017 №32739/23-00-13-0308 рекомендованим листом, який отримано особисто ОСОБА_1 15.12.2017. Позивача повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки письмовим повідомленням про місце та час проведення перевірки від 17.11.2017 №243/23-00-13-0124 та копією наказу Головного управління ДФС у Черкаській області про проведення перевірки №1906 від 17.11.2017. Вказані документи надіслані платнику податків засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 20.11.2017 та отримані особисто ОСОБА_1 15.12.2017.

18 грудня 2017 року позивачем подано заяву до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить надати йому дев`яносто календарних днів для відновлення документів згідно ст. 44 Податкового кодексу України, у зв`язку з втратою документів за період 2014 - 2017 роки.

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.12.2017 №2236 перенесено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 у зв`язку із втратою документів, з 18.12.2017 до дати відновлення та надання документів, але не більше 90 календарних днів. Після закінчення вказаного терміну Головним управлінням ДФС у Черкаській області на адресу позивача направлялись запити про надання підтверджуючих документів №11897/23-00-13-0306 від 20.03.2018, №12180/23-00-13-0306 від 21.03.2018, №12381/23-00-13-0306 від 22.03.2018, №12735/23-00-13-0310 від 23.03.2018, №12994/23-00-13-0310 від 26.03.2018, проте первинні документи та відповіді на вищевказані запити не надано.

На підставі п.п. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.5, 20.1.6, 20.1.7, 20.1.8 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Черкаській області №1906 від 17.11.2017, посадовими особами відповідача з 19.03.2018 по 23.03.2018 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2016, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Однак, суд звертає увагу, що у вищевказаний проміжок часу ФОП ОСОБА_1 14.03.2018 подано до контролюючого органу уточнюючі декларації платника єдиного податку та задекларовано дохід за 2015 рік в сумі 248000 грн та за 2016 рік в сумі 92178 грн. 82 коп.

Слід зазначити, що у відповідності до п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Таким чином, подані позивачем 14.03.2018 до контролюючого органу уточнюючі декларації платника єдиного податку правомірно не були враховані контролюючим органом під час проведення перевірки, що свідчить про відсутність правових підстав скасування оскаржуваних рішень.

Крім того, помилковим є твердження позивача про те, що до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень було враховано отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року, однак, анулювання реєстрації платника єдиного податку відбулось саме з 01.04.2015, тому контролюючим органом протиправно було взято до уваги отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року, оскільки із матеріалів справи та акту перевірки судом встановлено, що отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року не був врахований контролюючим органом.

Посилання позивача не незаконність проведення відповідачем відповідної перевірки, суд до уваги не приймає, оскільки судовим рішенням в справі № 823/1870/18, яке набрало законної сили, досліджено та надано юридичну оцінку, зокрема відповідним підставам для проведення перевірки позивача та наказу про її призначення, який визнано, як і саму перевірку, правомірними.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАСУ, суд враховує, що при відмові позивачу у задоволенні позову понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 06.11.2019.

Суддя В.П. Тимошенко