Справа № 460/742/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9489/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Дудар О.М., час ухвалення судового рішення 11 год 53 хв у м. Рівне, час складання повного тексту судового рішення 19 липня 2019 року) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» (далі - ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія», товариство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області, контролюючий орган, відповідач) № від 22.03.2019, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 419784,96 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 335827,97 грн та 83956,99 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильне застування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що доводи контролюючого органу про те, що відображення в обліку витрат з придбання посередницьких послуг по заготівлі ВРХ у ФОП ОСОБА_1 . призвело до штучного завищення собівартості та зменшення економічних вигод при реалізації продукції не відповідають фактичним обставинам. Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було надано суду жодних документів, які б містили надане Замовником завдання щодо кількості, якості ВРХ, яку останній мав отримати від постачальника та строк його виконання. Проте, судом не взято до уваги, що такі завдання надавалися посереднику в усній формі. Крім того, судом проігноровано, що ані законом, ані Договором на надання посередницьких послуг №1/04 не встановлено обов`язку сторін укладати подібні завдання в письмові формі. Натомість, на вимогу контролюючого органу були надані всі документи, в яких було зазначено зміст, обсяг та розрахунок вартості наданих посередницьких послуг, залежно від кількості, якості Замовником ВРХ), часового періоду виконання таких послуг. Також судом першої інстанції не взято до уваги та не надано належної оцінки доказам відсутності у товариства кадрових можливостей для заготівлі продукції самостійно.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що у період з 04.02.2019 по 22.02.2019 ГУ ДФС у Рівненській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» податкового законодавства за період з 19.09.2016 по 30.09.2018, валютного за період з 19.09.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період 19.09.2016 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт №439/17-00-14-01/40841356 від 01.03.2019.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2, ст.44 розділу І, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі ПК України) №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 401753,00 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 195387,00 грн, за 1 квартал 2018 року в сумі 67481,00 грн, за 2 квартал 2018 року в сумі 47487,00 грн, за 3 квартал 2018 року на суму 91398,00 грн.

За наслідками перевірки, 22.03.2019 ГУ ДФС у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким товариству було збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 502191 грн, в тому числі 401753 грн за основним зобов`язанням та 100438 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2019 протиправним в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 419784,96 грн (за податковими зобов`язаннями в сумі 335827,97 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 83956,99 грн), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих до перевірки документів (актів про надання послуг та платіжних доручень) не можливо встановити, які саме послуги надавалися позивачу ФОП Зозулею ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Договору №01/04, його предметом є пошук потенційних постачальників ВРХ, в актах про надання послуг задокументовані послуги заготівлі ВРХ, а в платіжних дорученнях - посередницькі послуги по заготівлі ВРХ. Крім того, жодних документів, які б містили надане ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» ФОП ОСОБА_1 завдання щодо кількості, якості ВРХ, яку Замовник має отримати від потенційного постачальника та строк виконання такого завдання, як це передбачено п.3.1 Договору №01/04, позивачем не надано ні контролюючому органу під час проведення перевірки, ані суду під час розгляду справи. Крім того, ні суду, ні контролюючому органу позивачем не надано документів, в яких зазначено зміст, обсяг та розрахунок вартості наданих посередницьких послуг, залежно від кількості, якості отриманих Замовником ВРХ, часового періоду виконання таких послуг.

Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких він прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу. Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХIV від 16.07.1999 (далі - Закон №996-ХIV), цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Частиною другою статті 3 Закону №996-ХIV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.4 Закону №996-ХIV, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципі відповідності доходів і витрат. Для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати коштів.

Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (п.2 ст.6 Закону N996-ХIV).

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (далі П(С)БO 16), який визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Згідно п.6 П(С)БO 16, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійсненні (п.7 П(С)БO 16). Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами (п.8 П(С)БO 16).

Згідно п.9 П(С)БO 16, не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати : платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Пунктом 11 П(С)БO 16 передбачено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг), яка входить до складу витрат, складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. В свою чергу, до виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Пунктом 15 П(С)БO 16 передбачено, що до складу загальновиробничих витрат, зокрема, включаються: витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників, зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик у виробничому процесі; оплата послуг сторонніх організацій тощо) (пп.15.5).

Як видно з матеріалів справи, під час проведення перевірки контролюючим органом подано до ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» запит щодо надання документів щодо здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентом ФОП ОСОБА_1 за період з 19.09.2016 по 30.09.2018, зокрема, договорів про надання посередницьких послуг (транспортно-заготівельних), укладених із зазначеним контрагентом у період з 19.06.2016 по 30.09.2018, загальних оборотно-сальдових відомостей/журналів - ордерів по рахунку 631 за період з 19.09.2016 по 30.09.2018, оборотно-сальдової відомості/картки контрагента ФОП ОСОБА_1 по рахунку 631 за період з 19.09.2016 по 30.09.2018, первинних банківських документів за розрахунками із зазначеним контрагентом за період з 19.09.2016 по 30.09.2018, інших первинних документів, що стосуються фінансово-господарських операцій із контрагентом (акти виконаних робіт тощо) за період з 19.09.2016 по 30.09.2018.

01.04.2017 між ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (посередник) було укладено Договір про надання посередницьких послуг №01/04, за умовами якого замовник дає завдання, а посередник зобов`язується надавати замовникові за рахунок останнього посередницькі послуги (надалі іменуються «послуги») : пошук потенційних постачальним ВРХ.

Згідно п.2.1 вищевказаного Договору, ціна Договору складається із суми всіх платежів, отриманих Посередником від Замовника в якості винагороди за надані посередницькі послуги протягом всього строку дії даного Договору. При цьому, розмір винагороди Посередника за виконання обов`язків, передбачених цим Договором, становить 7% від загальної вартості поставки ВРХ.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Замовник надає Посереднику завдання, яке містить кількість, якість ВРХ, яку Замовник має на меті отримати від потенційного постачальника, та строк виконання такого завдання.

Як видно з матеріалів справи, факт надання ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг із заготівлі ВРХ підтверджується Актами наданих послуг №1 від 30.04.2017, №2 від 31.05.2017, №3 від 30.06.2017, №4 від 31.07.2017, №5 від 31.08.2017, №6 від 30.09.2017, №1 від 31.01.2018, №2 від 28.02.2018, №3 від 31.03.2018, №4 від 30.04.2018, №5 від 31.05.2018, №56 від 30.06.2018, №7 від 31.07.2018, №8 від 31.08.2018, №9 від 30.09.2018.

Факт оплати вказаних послуг за договором підтверджується платіжними дорученнями №729 від 11.07.2017, №1107 від 05.10.2017, №802 від 25.07.2017, №1437 від 03.01.2018, №2477 від 10.09.2018, №1960 від 11.05.2018, №1743 від 20.03.2018, №2128 від 25.06.2018, №2365 від 16.08.2018.

Щодо відсутності документів, які б містили надане позивачем завдання щодо кількості, якості ВРХ, яку останній має отримати від потенційного постачальника та строк його виконання, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною третьою статті 206 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Колегією суддів встановлено, що всі необхідні документи були надані позивачем, зокрема у вказаних актах містяться усі необхідні дані, для встановлення реальності господарських операцій між товариством та ФОП Зозулею ОСОБА_3 .

Так, у додатках до Договору №01/04 від 01.04.2017 вказані постачальники ВРХ та об`єм продукції, яка обумовлена домовленістю сторін, зокрема, до акту надання послуг №1 від 30.04.2017 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 838009,00 грн, Білокриницьке на суму 17937,00 грн, Камаз Агро на суму 74129,50 грн, Плодорозсадник на суму 32993,00 грн, СТОВ Лище на суму 58253,82 грн, Шпанівське на суму 122652,00 грн, до акту надання послуг №2 від 31.05.2017 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 460646,00 грн, Плодорозсадник на суму 27652,00 грн, СТОВ Лище на суму 31186,12 грн, Шпанівське на суму 31192,00 грн, до акту надання послуг №3 від 30.06.2017 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 1720729,00 грн, АФ Білий Стік на суму 424195,00 грн, Білокриницьке на суму 34592,00 грн, Гор-Агро на суму 90722,88 грн, Камаз Агро на суму 112595,46 грн, СТОВ Лище на суму 44961,58 грн, П`ятигірське на суму 239749,00 грн, Романів на суму 15873,00 грн, Шпанівське на суму 61015,00 грн, до акту надання послуг №4 від 31.07.2017 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 957827,00 грн, АФ Білий ОСОБА_4 на суму 269 647 грн, Гор-Агро на суму 81 767,45 грн, Камаз Агро на суму 148 134,00 грн, СТОВ Лище на суму 34 379,55 грн, П`ятигірське на суму 77 000,00 грн, Плодорозсадник на суму 33977,00 грн, Старий Порицьк на сууму 217 305,00 грн, Романів на суму 191 235,00 грн, Шпанівське на суму 241 160,00 грн, до акту надання послуг №5 від 31.08.2017 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 1 258 685,00 грн, Гор-Агро на суму 119 724,00 грн, Камаз Агро на суму 155 668,00,00 грн, ФГ «Клен» на суму 284 241,32 грн, Лище на суму 37 650,00 грн, Плодорозсадник на суму 60 601,00 грн, , Романів на суму 233025,00 грн, Шпанівське на суму 222434 грн, до акту надання послуг №6 від 30.09.2017 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 121103,00 грн, Білий Стік на суму 388170,00 грн, Камаз Агро на суму 70286,00 грн, ФГ «Клен» на суму 234320,00 грн, П`ятигірське на суму 38960,00 грн, Романів на суму 495080,00 грн,Україна на суму 316081,00 грн, Шпанівське на суму 82964,00 грн, до акту надання послуг №1 від 31.01.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 1802173,00 грн, Білий Стік на суму 230080,00 грн, Білокриницьке на суму 8250,00 грн, Гор-Агро на суму 171000,00 грн, Камаз Агро на суму 100593,00 грн, Лище на суму 29220,00 грн, Плодорозсадник на суму 71856,00 грн, П`ятигірське на суму 251720,00 грн, Романів на суму 62480,00 грн, Україна на суму 407622,00 грн, Шпанівське на суму 103627,00 грн, до акту надання послуг №2 від 28.02.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 397410,00 грн, Білокриницьке на суму 12309,00 грн, Камаз Агро на суму 100497,00 грн, Плодорозсадник на суму 15960,00 грн, Україна на суму 441216,00 грн, Шпанівське на суму 236137,00 грн, до акту надання послуг №3 від 31.03.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 392130,00 грн, Білокриницьке на суму 14040,00 грн, ОСОБА_5 на суму 71400,00 грн, Здолбунівська ЦРЛ на суму 16250,00 грн, Плодорозсадник на суму 69058,00 грн, П`ятигірське на суму 35980,00 грн, Україна на суму 285712,00 грн, Шпанівське на суму 28935,00 грн, до акту надання послуг №4 від 30.04.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 750994,00 грн, Білокриницьке на суму 22710,00 грн, Камаз Агро на суму 127869,00 грн, Острожецька туберкульозна лікарня на суму 10252,00 грн, Плодорозсадник на суму 14168,00 грн, Порицьк на суму 105443,00 грн, П`ятигірське на суму 39625,00 грн, Україна на суму 104564,00 грн, Шпанівське на суму 130056,00 грн, до акту надання послуг №5 від 31.05.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 910252,00 грн, Білокриницьке на суму 8487,00 грн, Гор-Агро на суму 129806,08 грн, Камаз Агро на суму 162866,00 грн, Україна на суму 114329,00 грн, Шпанівське на суму 108471,00 грн, П`ятигірське на суму 0,00 грн, Україна на суму 0,00 грн, Шпанівське на суму 0,00 грн, до акту надання послуг №56 від 30.06.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 320085,21 грн, Білокриницьке на суму 8487,00 грн, Гор-Агро на суму 350196,00 грн, Україна на суму 272406,00 грн, Шпанівське на суму 77714,00 грн, до акту надання послуг №7 від 31.07.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 675982,00 грн, ОСОБА_5 на суму 41225,00 грн, Гор-Агро на суму 123930,00 грн, Камаз Агро на суму 134478,00 грн, Лище на суму 82004,57 грн, Плодорозсадник на суму 42750,00 грн, Україна на суму 90993,00 грн, Шпанівське на суму 55672,00 грн, до акту надання послуг №8 від 31.08.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 1609039,00 грн, Камаз Агро на суму 154917,00 грн, Україна на суму 89790,00 грн, Шпанівське на суму 71078,17 грн, до акту надання послуг №9 від 30.09.2018 постачальниками зазначені ПП «Агро-експрес-сервіс» на суму 2177205,00 грн, Білий Стік на суму 269915,00 грн, Білокриницьке на суму 10640,00 грн, Гор-Агро на суму 40554,00 грн, Камаз Агро на суму 123867,00 грн, Лище на суму 547337,92 грн, Плодорозсадник на суму 18980,00 грн, Україна на суму 293036,00 грн, Шпанівське на суму 64677,00 грн.

Також, судом першої інстанції не було надано належної оцінки відсутності у ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» кадрових можливостей для заготівлі продукції самостійно, зокрема, відповідно до наказів «Про затвердження штатного розпису» від 29.12.2016 та 28.12.2017, у 2017-2018 роках на підприємстві відсутні вакансії посад, що займаються пошуком потенційних постачальників ВРХ та закупівлею ВРХ.

Саме тому позивачем для пошуку таких постачальників і було залучено як посередника ФОП ОСОБА_1 .

Щодо ідентичності зобов`язань постачальника, зокрема, зазначення предметом Договору про надання посередницьких послуг №01/04 пошук потенційних постачальників ВРХ, актах про надання послуг заготівлі ВРХ, а в платіжних дорученнях посередницьких послуг по заготівлі ВРХ, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що всі вище перелічені посередницькі послуги є ідентичними за своїм змістом в контексті вчинених господарських операцій ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» з ФОП ОСОБА_1 , зокрема, останній за завданням позивача і відповідно до умов Договору підшукував підприємства, що могли б бути реальними постачальниками ВРХ, домовлявся про можливі об`єми поставок та їх вартість, а також надавав інформацію про таких постачальників та можливі варіанти заготівлі ВРХ для позивача.

Дані обставини підтверджуються актами надання послуг, додатками №1 до Договору про надання посередницьких послуг №01/04 від 01.04.2017, а також платіжними дорученнями, описаними вище.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач правомірно відніс вартість отриманих від ФОП ОСОБА_1 посередницьких послуг для витрат виробництва, в результаті чого збільшено собівартість виготовленої продукції та фінансовий результат в сумі 1 865 710, 96 грн протягом 2017 року та 9 місяців 2018 року, а тому оспорюване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Стосовно розподілу судових витрат, апеляційний суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За наведених обставин, судові витрати позивача, зокрема, судовий збір за подання позовної заяви, сплачений на підставі платіжного доручення №3394 від 27.03.2019 в сумі 6 296,77 грн та за подання апеляційної скарги, сплачений на підставі платіжного доручення №4174 від 06.08.2019 в сумі 9445,50 підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Рівненській області в загальній сумі 15 742,27 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі №460/742/19 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.03.2019 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 419 784,96 гривень (за податковими зобов`язаннями - в сумі 335 827,97 гривень, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - в сумі 83 956,99 гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Відінська, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» (35331, Рівненська область, село Городок, вулиця промислова, будинок 21, офіс 1, ) понесені судові витрати в розмірі 15 742 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок дві) гривні 27 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 05.11.2019.