Справа № П/811/707/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року

Київ

справа №П/811/707/17

провадження №К/9901/131/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.

розглянув у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області до голови Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області Опаленка Олександра Анатолійовича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Юрко І. В., суддів: Білак С. В., Чумака С. Ю., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого - Юрко І. В., суддів: Білак С. В., Чумака С. Ю.

І. Суть спору

1. У квітні 2017 року Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі - Гайворонська РДА) звернулась до суду з адміністративним позовом до голови Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області Опаленка Олександра Анатолійовича (далі - голова Бандурівської сільради), визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка полягає у неподанні відомостей до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату та зобов`язати голову Бандурівської сільради подати відомості до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату.

2. В обґрунтування позову зазначає, що Опаленко О. А. , будучи головою Бандурівської сільради з квітня 2016 року зобов`язаний або самостійно виконувати функції органу реєстрації, або утворити відповідний виконавчий орган сільради як це передбачено статтями 11, 12 Закону України "Про місьцеве самоврядування в Україні" та самостійно очолити вказаний виконавчий комітет сільради.

2.1. Натомість, відповідачем не виконуються норми чинного законодавства, що стосуються здійснення реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання особи на відповідній території, формування та ведення реєстру територіальної громади та щомісячного поновлення бази даних Державного реєстру виборців.

2.2. Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність в частині неподанні відомостей до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату, Гайворонська РДА звернулась до суду з вимогою про надання таких відомостей.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. 02 березня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 207 про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Правила № 207).

4. Вказана постанова набрала чинності 05 квітня 2016 року.

5. У Бандурівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області не створено виконавчий орган. При цьому радою не подається до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату адміністрації відомості про виборців.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

6. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено.

6.1. Визнано протиправною бездіяльність голови Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області Опаленка Олександра Анатолійовича щодо ненадання відомостей до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області про: громадян України, зареєстрованих за місцем проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, яким протягом наступного місяця виповниться 18 років; виборців, які протягом попереднього місяця зареєстрували своє місце проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці; виборців, які протягом попереднього місяця зняті з реєстрації за місцем проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, починаючи з листопада 2016 року.

6.2. Зобов`язано голову Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області Опаленка Олександра Анатолійовича надавати відомості до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області про: громадян України, зареєстрованих за місцем проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, яким протягом наступного місяця виповниться 18 років; виборців, які протягом попереднього місяця зареєстрували своє місце проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці; виборців, які протягом попереднього місяця зняті з реєстрації за місцем проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, починаючи з листопада 2016 року.

7. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у Бандурівській сільській раді Гайворонського району Кіровоградської області не створено виконавчий орган, та головою сільради не покладені функції поновлення бази даних Реєстру виборців на певну службову особу, виконання вказаного обов`язку покладається на голову сільради. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

8. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року скасовано та прийнято нову, якою в позові відмовлено.

9. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, прийшов до висновку, що діючим законодавством не передбачено право Гайворонської РДА на звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності голови сільради, який є в даному випадку, органом реєстрації з огляду на статтю 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

10. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року виправлено описку у вступній та резолютивній частинах постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, а саме: "вірно вказати особу, яка подала апеляційну скаргу, - замість Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області вказати голову Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області Опаленка Олександра Анатолійовича".

IV. Касаційне оскарження

11. У своїй касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення, а також ухвалу про виправлення описки та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

12. В обґрунтування касаційної скарги вказує на неврахування судом апеляційної інстанції приписів статті 33 Закону України "Про Державний реєстр виборців", в якій вказано, що посадові та службові особи інших органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, закладів, установ несуть відповідальність за неподання, несвоєчасне подання органам Реєстру відомостей, передбачених цим Законом, чи подання неповних або недостовірних відомостей.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

13. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

14. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України, в редакції, чинній на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі якщо для внесення виправлень суд визнає за необхідне провести судове засідання за присутності осіб, які беруть участь у справі, ці особи повідомляються про день, час і місце засідання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

16. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

17. Пунктом першим частини першої статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

18. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

19. Пунктом третім частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

20. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради України і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

22. Законом України "Про Державний реєстр виборців" визначені правові та організаційні засади створення і ведення єдиного Державного реєстру виборців в Україні, відповідно до статті 1 якого державний реєстр виборців (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, обробки даних, які містять передбачені цим Законом відомості, та користування ними, створена для забезпечення державного обліку громадян України, які мають право голосу відповідно до статті 70 Конституції України (далі - виборці).

23. При цьому, частиною першою статті 14 вказаного Закону визначено перелік органів Державного реєстру виборців (далі - органи Реєстру), до якого належать:

1) розпорядник Державного реєстру виборців;

2) органи ведення Державного реєстру виборців;

3) регіональні органи адміністрування Державного реєстру виборців.

24. Згідно з пунктом 1 частин п`ятої - сьомої статті 14 Закону України "Про Державний реєстр виборців" органом ведення Реєстру у районі, районі в місті Києві, місті Севастополі є відповідний структурний підрозділ апарату районної, районної у місті державної адміністрації. Повноваження органу ведення Реєстру поширюються на територію відповідного району, міста, району в місті та сіл, селищ, міст, що входять до його складу. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру в порядку, встановленому цим Законом та розпорядником Реєстру.

25. За змістом частини другої статті 15 Закону України "Про Державний реєстр виборців" внесення до бази даних Реєстру нових записів, внесення змін до бази даних Реєстру, знищення записів бази даних Реєстру на підставах та в порядку, встановлених цим Законом, і згідно з прийнятими відповідно до цього Закону рішеннями розпорядника Реєстру здійснюються в режимі реального часу органом ведення Реєстру. Внесення змін щодо виборчої адреси виборця здійснюється в порядку, встановленому розпорядником Реєстру відповідно до цього Закону.

26. Статтею 22 Закону України "Про Державний реєстр виборців" визначений порядок періодичного поновлення персональних даних Реєстру. Так, органи ведення Реєстру здійснюють щомісяця поновлення бази даних Реєстру. Поновлення бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, зазначених у частинах третій - дванадцятій та шістнадцятій цієї статті. Передбачені цією статтею відомості подаються щомісяця до 5 числа відповідному органу ведення Реєстру або розпоряднику Реєстру згідно із цією статтею.

27. Приписами частини дванадцятої статті 22 Закону України "Про Державний реєстр виборців" уповноважена посадова особа органу реєстрації подає відомості про:

1) громадян України, зареєстрованих за місцем проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці, яким протягом наступного місяця виповниться 18 років;

2) виборців, які протягом попереднього місяця зареєстрували своє місце проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці;

3) виборців, які протягом попереднього місяця зняті з реєстрації за місцем проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці.

28. Пунктом 3 Правил № 207 обумовлено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

29. Приписами частини четвертої статті 33 Закону України "Про Державний реєстр виборців" передбачено, що посадові та службові особи інших органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, закладів, установ несуть відповідальність за неподання, несвоєчасне подання органам Реєстру відомостей, передбачених цим Законом, чи подання неповних або недостовірних відомостей.

VI. Позиція Верховного Суду

30. Аналіз наведених норм чинного законодавства та встановлених судами обставин справи дає підстави для висновку, що оскільки у Бандурівській сільраді не створено виконавчий орган, а функції реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування не були покладені на певну службову особу, яку повинен був визначити голова сільради, таким чином виконання обов`язку, передбаченого пунктом 3 Правил № 207 покладається на голову Бандурівської сільради.

31. Враховуючи приписи статті 14 Закону України "Про Державний реєстр виборців", в якій міститься перелік органів Реєстру, до яких входять, зокрема, органи ведення Реєстру, можна дійти беззаперечного висновку, що у цій справі органом ведення Реєстру є позивач, тобто, Гайворонська РДА.

32. Зміст спірних правовідносин зводиться до того, що відповідач не подавав до органу ведення Реєстру, яким є Гайворонська РДА, відомості стосовно громадян та виборців, визначених пунктами 1-3 частини дванадцятої статті 22 Закону України "Про Державний реєстр виборців", що призвело до допущення головою Бандурівської сільради протиправної бездіяльності.

33. Наведені обставини встановлено, як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій.

34. При цьому, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність у Гайворонської РДА права на оскарження дій чи бездіяльності органу реєстрації з посиланням на приписи статті 32 Закону України "Про Державний реєстр виборців", в якій вказано про надання такого права оскарження:

1) особі, яка зверталася до органу ведення Реєстру або регіонального органу адміністрування Реєстру щодо включення себе або інших осіб до Реєстру, внесення змін до персональних даних Реєстру або отримання відповіді на свій запит, може оскаржити до суду рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу Реєстру в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України;

2) політичній партії, яка зверталася до органу ведення Реєстру або регіонального органу адміністрування Реєстру в порядку, передбаченому статтею 24 цього Закону, може оскаржити до суду рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу Реєстру в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

35. Таким чином, суд апеляційної інстанції фактично констатував, що голова Бандурівської сільради є органом Реєстру в розумінні Закону України "Про Державний реєстр виборців".

36. Однак, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки статтю 32 наведеного Закону трактував без врахування приписів статті 14 цього ж Закону, в якій передбачено чіткий та вичерпний перелік органів, які є органами Реєстру, до яких належать:

1) розпорядник Державного реєстру виборців, що в розумінні Закону є Центральна виборча комісія (ч. 2 ст. 14);

2) органи ведення Державного реєстру виборців, що у цій справі є Гайворонська РДА;

3) регіональні органи адміністрування Державного реєстру виборців, що в розумінні Закону є: 1) в Автономній Республіці Крим - відповідний структурний підрозділ апарату Ради міністрів Автономної Республіки Крим; 2) в області, місті Києві, місті Севастополі - відповідний структурний підрозділ апарату обласної, міської державної адміністрації (ч.9 ст. 14).

37. Верховний Суд звертає увагу, що, суд першої інстанції, відкриваючи провадження та розглядаючи спір по суті прийшов до висновку про те, що позивач - Гайворонська РДА у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, наділеним законом відповідними повноваженнями для звернення з цим адміністративним позовом.

38. Проте, як суд першої, так і суд апеляційної інстанцій, при вирішенні спору не врахували таке.

39. Спори визначені у пункті 3 частини другої статті 17 КАС України, в редакції, чинній на момент розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій, можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб`єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління.

40. Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

41. Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.

42. Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір.

43. Завданням суду у компетенційних спорах, з урахуванням загального завдання адміністративного судочинства є розв`язання законодавчої колізії, а також, усунення наслідків дублювання повноважень.

44. Особливістю таких компетенційних спорів є те, що сторонами у таких спорах є суб`єкти владних повноважень як-то: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. А позивачі в таких спорах, як правило, вважають, що інший суб`єкт владних повноважень втрутився у його компетенцію або прийняття такого рішення є його прерогативою. Їх права порушені саме реалізацією компетенції іншого органу держави або він не здатен законодавчими управлінськими засобами реалізувати свою компетенцію щодо іншого суб`єкта владних повноважень.

45. При цьому суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у якій він здійснює ці повноваження.

46. Отже, підставою звернення до адміністративного суду для розв`язання таких спорів є виникнення конфлікту на основі реалізації управлінських функцій суб`єкта владних повноважень, а предметом - виключно питання, пов`язані з реалізацію управлінських повноважень, які здійснюються державою, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування тощо і спрямовані на прийняття обов`язкових до виконання рішень, а також забезпечення їх виконання особами, яким ці рішення адресовані.

47. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

48. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

49. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки Гайворонська РДА не наділена повноваженнями на звернення до суду з позовом про визнання бездіяльності голови Бандурівської сільради, яка полягає у неподанні відомостей до відділу ведення Державного реєстру виборців апарату, які, насамперед, необхідні для виконання Гайворонською РДА своїх повноважень, а тому цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

50. Крім того частиною четвертою статті 5 КАС України, в редакції на момент розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, обумовлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

51. Верховний Суд, ураховуючи норми частини другої статті 19 Конституції України, зазначає, що закріплений у частині четвертій статті 5 і продубльований у пункті 5 частині першої статті 19 КАС України обмежувальний принцип щодо можливості звернення суб`єкта владних повноважень з позовом до суду адміністративної юрисдикції виключає можливість розгляду відповідного спору за відсутності на це прямо передбаченої законом підстави.

52. Зважаючи на викладене, судові рішення судів як першої, так і апеляційної інстанцій підлягають скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням вимог процесуального закону, а провадження в адміністративній справі - закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

53. Суд касаційної інстанції, враховуючи приписи частини першої статті 239 КАС України, також зазначає, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Оскільки спір, за вирішенням якого звернувся позивач, не підлягає судовому розгляду, суд не зазначає, до юрисдикції якого суду віднесено його вирішення.

54. Також слід зазначити, що, у зв`язку зі скасуванням рішень судів першої та апеляційної інстанції, оскаржувана ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, якою виправлено описки у вступній та резолютивній частинах постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року та постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року скасувати.

3. Провадження в адміністративній справі № 811/707/17 за позовом Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області до голови Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області Опаленка Олександра Анатолійовича про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич