Справа № 753/10449/19
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/357/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Мостєпан Ірини Олегівни про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Мостєпан Ірини Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.05.2019 стосовно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Позивач не погоджується із зазначеним у постанові висновком про те, що він, керуючи автомобілем марки «Mazda C-X5» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Богомольця, 4 здійснив невимушену стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив розділ 33 Правил дорожнього руху.

Позивач стверджує, що не вчиняв зазначеного правопорушення, оскільки знаходився у припаркованому автомобілі та не був його водієм, про що повідомив поліцейського, проте останній неправильно оцінив фактичні обставини і докази та не дотримався порядку розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що поліцейський діяв упереджено, не з`ясував обставини справи та виніс постанову, що не відповідає вимогам статті 284 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 12, 257 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк 27.09.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з огляду на безпідставність вимог. Обґрунтовуючи правомірність постанови зазначив, що вона була винесена з дотриманням вимог статей 8, 9, 122, 213, 217, 222, 252 та 258 КУпАП України, а доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, зокрема відео з нагрудної камери інспектора, що додається до відзиву. Стверджує, що ОСОБА_1 під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності посилався на те, що транспортний засіб припаркувала його дружина, а він лише його забирав з місця зупинки, водночас із відео з нагрудної камери поліцейського вбачається, що жінка виходила зі сторони пасажира транспортного засобу, а позивач був за кермом. Розглядаючи цю справу відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Вивчивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 255,00 грн., що підтверджується постановою серії ЕАВ № 1157834 від 18.05.2019.

У постанові зазначено про те, що позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mazda C-X5» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Богомольця, 4 здійснив невимушену стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4. Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з розділом 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем на обґрунтування прийнятого рішення надано суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксоване порушення правил дорожнього руху та процес винесення поліцейськими постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1

Ні на даному записі, ні в позовній заяві позивач не оспорює те, що належний йому автомобіль був припаркований у забороненому місці. Отже, дана обставина не підлягає доказуванню в силу положень ст.78 КАС України.

Відеозапис з нагрудної камери в сукупності з даними, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення, відтворюють обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил стоянки.

Заперечуючи факт вчинення правопорушення, позивач посилається на те, що автомобіль був припаркований іншою особою, відомості щодо якої не надає ні суду, ні відповідачу при винесенні оскаржуваної постанови, а також вказує на те, що він ( ОСОБА_1 ) не є водієм у розумінні вимог ПДР.

Згідно з п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пояснення позивача щодо паркування транспортного засобу дружиною суд оцінює критично, вважає, що такі пояснення дані ним з наміром уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки працівники поліції виявили порушення тоді, коли в транспортному засобі за кермом знаходився позивач, і саме він мав доступ до управління транспортним засобом.

Суд не вбачає підстав для визнання зібраних у справі доказів недопустимими, оскільки згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Порушень закону при одержанні даних доказів судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем дії позивача вірно кваліфіковані як порушення п.3.34 розділу 33 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України №1376 від 06.11.2015 року, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи судом було переглянуто та досліджено наданий відповідачем диск із відеозаписом з нагрудної камери інспектора, з якого вбачається, що здійснено зупинку в межах дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» (дорожній знак 3.34 ПДР), а тому посилання позивача на відсутність такого знаку є безпідставними.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і скасування постанови не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 78. 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Мостєпан Ірини Олегівни про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Ю.С.Мицик