Справа № 588/1888/19
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1888/19
№ провадження 2-а/588/52/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судового засідання Горлянд С.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області старшого сержанта поліції БІЛЕНКО Віталія Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у жовтні 2019 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що 15 жовтня 2019 року відповідачем було винесено постанову серії ДПО18 №168608 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП. У постанові вказано, що він не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія категорії «В», чим порушив вимоги п.п.2.1 а Правил дорожнього руху України.

Позивач у позовній заяві зазначив, що 15.10.2019 року, рухаючись на своєму автомобілі ВАЗ 2107 з державним номером НОМЕР_1 по вул.Благовіщенській, 55 у м.Тростянець, він був зупинений працівники поліції, які безпідставно на його думку попросили пред`явити посвідчення водія. ОСОБА_1 просив ознайомити його з доказами вчиненого ним правопорушення, але відповідач не зреагував та наказав надати документи водія. Після спілкування з поліцейськими, позивач повернувся до автомобілю за документами, але, коли повернувся поліцейським було винесено постанову.

З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідачем було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Поліцейський при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДП018 №168608 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Під час судового розгляд пояснив, що 15 жовтня 2019 року увечері їхав на власному автомобілі разом з товаришем ОСОБА_3 додому з роботи. На вулиці Благовіщенській перед шляхопроводом його зупинили поліцейські, одразу попросили вийти з автомобіля, один з яких зазначив, що має інформацію про те, що він за кермом перебуває у стані сп`яніння, а тому просив дихнути, що позивач і зробив. Оскільки виявилось, що він не має ознак вживання алкоголю, поліцейський попросив пред`явити посвідчення водія та інші документи. Позивач взяв з автомобіля файл з документами і пішов до службового автомобіля поліцейських, де виявилось, що разом з усіма документами відсутнє водійське посвідчення. Відповідач у зв`язку з цим почав складати постанову про накладення штрафу через відсутність водійського посвідчення. В цей час підійшов ОСОБА_3 , спитав у зв`язку з чим складаються якісь документи поліцейськими, на що позивач повідомив, що немає водійського посвідчення. Після цього ОСОБА_3 пішов до автомобіля позивача, де залишилась його куртка і приніс водійське посвідчення, яке було у ній. Проте, оскільки постанова про накладення штрафу була уже складена, відповідач не взяв до уваги наявність водійського посвідчення.

Відповідач - поліцейський СРПП Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області старший сержант поліції Біленко Віталій Іванович у судове засідання 05.11.2019 року не з`явився, був повідомлений належним чином. Під час судового розгляду в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що отримав інформацію про те, що автомобілем ВАЗ 2107, що був припаркований біля піццерії по вул.Благовіщенській у м.Тростянці, керує особа з ознаками сп`яніння. Під час патрулювання цей автомобіль був виявлений і зупинений в районі мосту через залізничні колії. Коли водій був перевірений і ознак сп`яніння не було виявлено, відповідач попросив надати посвідчення водія, на що позивач відповів, що їх немає. Після цього вони підійшли до службового автомобіля поліції для складання постанови про накладення штрафу. Через деякий час знайомий позивача невідомо звідки приніс позивачу водійське посвідчення. Але оскільки під час керування автомобілем позивач не мав його при собі, це не було взято до уваги. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відеозапис на нагрудну камеру не здійснювався через її несправність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що поліцейським СРПП Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області Біленко В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2019 року серії ДПО18 №168608, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. За змістом указаної постанови 15.10.2019 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в м.Тростянець по вул.Благовіщенській, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 з державним номером НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с.15).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.10.2019 року серії ДПО18 №168608, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно із частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пункту 2.1., 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідач, будучи органом (посадовою особою), який безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП), повинен був, враховуючи вимоги статті 280 КУпАП, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач на підтвердження обставин діяння, яке кваліфіковано відповідачем за частиною 1 статті 126 КУпАП та викладено у спірній постанові від 15.10.2019 року не надав жодних доказів.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини 1 статті 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Проте, відповідач до суду не надав на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення відеозапису, посилаючись на те, що він не здійснювався.

Позивач просив суд визнати неналежними та недопустимими докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, проте оскільки відповідач жодних доказів до суду не надав, то предмет оцінки з точку зору належності та допустимості відсутній.

Натомість на підтвердження факту наявності в автомобілі під час керування позивачем водійського посвідчення ОСОБА_1 просив суд допитати як свідка ОСОБА_3 , який показав, що є товаришем позивача і перебував в автомобілі під час зупинки його поліцейськими. Свідок підтвердив, що на вимогу поліцейського позивач зупинив автомобіль, вийшов з нього, після спілкування з ними повернувся за документами, взяв їх і пішов до службового автомобіля поліції. Через деякий час, коли ОСОБА_3 побачив, що поліцейські складають якісь документи, він вийшов з автомобіля і спитав у позивача, що відбувається, на що той пояснив, що в його документах немає водійського посвідчення. Після цього свідок згадав, що бачив, коли вони переодягались після роботи як ОСОБА_1 поклав посвідчення в куртку, яка залишалась в автомобілі, тому він пішов і взяв з куртки посвідчення водія, яке належить позивачу і приніс йому. Проте, поліцейський продовжив складати документи, поки цей процес тривав свідок відходив до свого знайомого у бік шиномонтажу, що був поблизу.

Отже, виходячи з викладеного, суд зазначає, що відповідачем на виконання вимог статті 77 КАС України не надано доказів, що позивач порушив Правила дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО18 № 168608 від 15.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП не доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Щодо позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними слід зазначити таке.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853)

Пунктом 4 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 126 КУпАП.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що чинним законодавством передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови.

Оскільки під час судового розгляду судом встановлено, що відсутні будь-які докази вчинення відповідачем дій, які порушують вимоги чинного законодавства, то належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, у задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними, слід відмовити.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 168608 від 15.10.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху за частиною 1 статті 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні іншої вимоги - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 05.11.2019 року.

Суддя М.В. Щербаченко