Справа № 804/5072/17
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року

м. Київ

справа №804/5072/17

адміністративне провадження №К/9901/53024/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 804/5072/17

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Платинум Банк» Ірклієнко Юрія Петровича (далі - Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк»

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Дурасової Ю.В., суддів Божко Л.А., Дадим Ю.М. -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 09.08.2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» щодо невключення її до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» та Фонд включити її до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно гарантованої суми у розмірі 180 000, 00 грн.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що 16.05.2016 між нею та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00455127 , відповідно до умов якого було внесено 180 000 грн. Після прийняття рішення про ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» почались виплати гарантованої суми вкладникам, але її не було включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Таким чином, позивач вважає бездіяльність відповідачів протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства України, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 06.09.2017 відмовив у задоволенні позовних вимог.

3. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 29.03.2018 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» щодо невключення ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов`язав Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» включити ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, стосовно гарантованої суми у розмірі 180 000 грн (сто вісімдесят тисяч гривень).

4. 12.06.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вона просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 залишити в силі.

5. Верховний Суд ухвалою від 18.06.2018 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

6. 06.07.2018 до суду касаційної інстанції від позивача надійшов відзив на зазначену касаційну скаргу, в якому ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а оскаржувану Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

7. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 01.07.2019 №869/6143/17 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої палати судді-доповідача Гімона М.М. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №14), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.

8. Протоколом розподілу справи від 01.07.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г.

9. Ухвалою судді Верховного Суду від 02.07.2019 прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Суди встановили, що 16.05.2016 між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ «Платинум Банк» укладено договір № 00455127 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» на суму вкладу 180 000, 00 грн, на виконання пункту 1.1 якого ПАТ «Платинум Банк» прийняв, а вкладник передав в управління ПАТ «Платинум Банк» грошові кошти у сумі 180 000, 00 грн на строк з 16.05.2016 по 16.05.2017.

На підставі рішення Національного банку України (далі - НБУ) від 10.01.2017 № 14рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 11.01.2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та рішення від 09.02.2017 № 501 «Про продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк».

Згідно із вказаними рішеннями розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 11.01.2017 по 10.02.2017 включно.

11.01.2017 на виконання вимог статті 34 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) Фондом здійснено опублікування оголошення в газеті «Голос України» від 01.03.2017 № 39 (6544). У даному оголошенні Фонд, крім іншого, повідомив, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

На підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 24.02.2017 № 743 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

01.03.2017 було здійснено публікацію про ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» у газеті «Голос України» від 01.03.2017 № 39 (6544).

Також суди встановивли, що дочка позивача ОСОБА_2 працювала на посаді начальника Відділення № 8 у ПАТ «Платинум банк».

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач у відповідності до норм законодавства була пов`язаною особою з банком протягом року до дня прийняття НБУ рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних, на неї не поширюються гарантії Фонду на відшкодування коштів за вкладами.

При цьому суд першої інстанції зауважив, що позивач як вкладник, вклад якого не гарантується Фондом, має підстави для повернення свого вкладу, оскільки вимоги позивача у розмірі 182 703,99 грн були включені до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.04.2017 за №1730, у дев`яту чергу відповідно до статті 52 Закону № 4452-VI.

12. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що донька позивача ОСОБА_2 працювала на посаді начальника Відділення №8 у ПАТ «Платинум Банк», що ніяким чином не відповідає зазначеному в статті 52 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III) визначенню про пов`язану з банком особу. Тому позивач не є пов`язаною з банком особою та не може вважатися асоційованою особою фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини (пункт 7 статті 52 Закону № 2121-III). Відтак, відповідач неправомірно позбавив позивача права на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду

IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Касаційну скаргу відповідач обґрунтував тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки тому, що Фонд на підставі пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI не відшкодовує кошти, розміщенні у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою протягом року до дня прийняття НБУ рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Скаржник зазначає, що оскільки позивач є матір`ю особи, яка працювала начальником одного із відділень ПАТ «Платинум Банк», то суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що вклад, розміщений позивачем, не підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду, у той час як апеляційний суд неправильно застосував статтю 52 Закону № 2121-III.

14. У відзиві на касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» позивач вказала на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки апеляційний суд дійшов до правильного висновку про те, що вона та її донька не є пов`язаними (асоційованими) із банком особами у розумінні статті 52 Закону № 2121-III, відтак, за відсутності та недоведеності інших підстав для не включення її до переліку вкладників ПАТ «Платинум Банк», які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» щодо не включення її до такого переліку є протиправною.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Верховний Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

16. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом № 4452-VI.

18. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

19. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

20. Згідно із положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

21. Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI).

22. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

23. Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

24. Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

25. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

26. Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

27. Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

28. Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

29. За змістом частини третьої цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

30. Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.

31. Згідно з положеннями пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

32. Статтею 52 Закону № 2121-ІІІ визначено перелік пов`язаних з банком осіб. Зокрема, до таких відносяться:

1) контролери банку;

2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку;

3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку;

4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи;

5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку;

6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб;

7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини;

8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі;

9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

33. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що пов`язаною з банком може бути, зокрема, особа, яка підпадає під ознаки, визначені у пунктах 1-6 частини першої статті 52 Закону № 2121-ІІІ, асоційовані особи з такими особами. Однією з категорій пов`язаних з банком осіб є керівники банку.

34. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, дійшов до висновку про те, що позивач є асоційованою особою керівника банку (начальника відділення), тобто підпадає під ознаки пов`язаної з банком особи, відтак, розміщена позивачем сума банківського вкладу не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду на підставі пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI, оскільки до спірних правовідносин було застосовано норми закону, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

35. Разом з тим, суд апеляційної інстанції на підставі застосування норми закону, яка була чинною на момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не має відношення (не є асоційованою особою) до пов`язаної з банком особи, оскільки посада начальника відділення, яку обіймала донька позивача, не відноситься до посади керівника банку.

36. Вирішуючи питання про правильність застосування норм матеріального права судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів виходить з наступного.

37. Відповідно до статті 2 Закону № 2121-ІІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича.

38. Поняття «керівник банку» визначене у частині першій статті 42 Закону № 2121-ІІІ. При цьому, згідно з положеннями частини першої статті 42 Закону № 2121-ІІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

39. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що донька позивача ОСОБА_2 у період з 19.08.2011 року по 20.03.2017 працювала на посаді начальника Відділення № 8 у ПАТ «Платинум банк» в м. Дніпропетровську, що підтверджується наказом ПАТ «Платинум банк» від 15.08.2011 № 3334-К та наказом ПАТ «Платинум банк» від 10.03.2017 № ІМВ/К-01338.

40. 16.11.2017 було прийнято Закон України № 2210-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» (набув чинності 06.01.2018), яким, зокрема, внесено зміни до статті 42 Закону № 2121-ІІІІ шляхом виключення з переліку посад, які належать до посади «керівник банку», посади керівника відокремленого підрозділу банку.

41. Колегія суддів враховує, що особливістю провадження в адміністративних справах є те, що, за загальним правилом, спір вирішується шляхом оцінювання правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у певний момент часу (момент прийняття рішення або вчинення дії за зверненням суб`єкта приватного права; момент неприйняття рішення (нездійснення дії), коли існував відповідний обов`язок щодо його прийняття (здійснення дії). При цьому, зміна законодавчого регулювання відповідних обов`язків суб`єкта владних повноважень у майбутньому, як правило, не впливає на оцінку судом правомірності його дій, рішень або бездіяльності у момент їх фактичного здійснення (прийняття), незалежно від інстанції та часу розгляду позову, апеляційної або касаційної скарги.

42. Разом з тим, суб`єкт приватного права, за загальним правилом, не позбавлений права повторного звернення до суб`єкта владних повноважень з аналогічним зверненням та, у випадку незгоди з новим рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, - звернення до адміністративного суду, оскільки у зв`язку зі змінами законодавчого регулювання змінилась й підстава позову. Означений підхід повною мірою відповідає принципу правової визначеності та не суперечить праву особи на ефективний судовий захист.

43. Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду, у системному зв`язку з принципом правової визначеності, слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

44. З огляду на це, колегія суддів доходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про правомірність дій Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» на підставі закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема, статті 26 Закону № 4452-VI, статей 42 та 52 Закону № 2121-ІІІ, відповідно до яких керівник відокремленого структурного підрозділу банку та асоційована з ним особа визнавалися пов`язаними з банком особами та, відповідно, на вклад, розміщений цими особами не поширювались гарантії щодо відшкодування коштів за рахунок Фонду. Вказані норми законів були чинними, як на момент укладення договору банківського вкладу та розміщення коштів на банківському рахунку (16.05.2016), так і на момент віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних (10.01.2017), прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії (24.02.2017) та на момент прийняття Уповноваженою особою Фонду рішення щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

45. Разом з тим, суд апеляційної інстанції помилково застосував редакцію статті 42 Закону № 2121-ІІІ, чинну на момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції, скасувавши законне рішення суду першої інстанції.

46. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 804/4632/17.

47. Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

48. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

49. З огляду на те, що суд апеляційної інстанції скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, то в силу статті 352 КАС України є підстави для задоволення касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», скасування постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 та залишення у силі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2017.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 у справі № 804/5072/17 - залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

Т.Г. Стрелець

С.Г. Стеценко ,

Судді Верховного Суду