Справа № 480/3335/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2019 р. Справа № 480/3335/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно; стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України грошову компенсацію за не отримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 41042,22 грн.; стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) за період з 22.04.2019 по день ухвалення судового рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення зі служби, ВЧ НОМЕР_1 не провела кінцевий розрахунок із позивачем, а саме не виплатила грошову компенсацію вартості не отриманого речового майна в сумі 41042,22 грн. Позивач, через представника, звертався до ВЧ НОМЕР_1 із заявою виплату зазначеної заборгованості, однак у проведенні виплати компенсації йому було відмовлено з посиланням на відсутність фінансування. Не погодившись із такими діями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав. У зв`язку із невиплатою компенсації вартості грошового забезпечення речового майна в сумі 41042,22 грн., позивач також просить стягнути з ВЧ НОМЕР_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 22.04.2019 (на момент виключення зі списків військової частини) по день ухвалення судового рішення.
Відповідач подав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Також зазначив, що ВЧ НОМЕР_1 є бюджетною організацією, розпорядником коштів третього рівня, яка фінансується з державного бюджету.
Фінансування виплат грошової компенсації за не отримане речове майно проводиться на підставі Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178.
Зазначений Порядок передбачає виплату грошової компенсації в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна. На момент звільнення позивача, ВЧ НОМЕР_1 не мала належних бюджетних призначень на закупівлю речового майна.
Щодо позовних вимог в частині виплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні відповідач зазначив, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 позивача виключено зі списків ВЧ НОМЕР_1 . До дати виключення зі списків позивач не подавав рапортів з вимогою про продовження часу проходження служби, наказ командира не оскаржив, тому на думку відповідача вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
На вказаний відзив представником позивача подана відповідь, у якій останні не погоджується з доводами, наведеними у відзиві, просить задовольнити вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 02.09.2019 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.04.2019 № 84 припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 21.04.2019.
Також зазначено: грошова компенсація вартості за не отримане речове майно згідно довідки-розрахунку від 19.04.2019 № 12 складає 41042,22 грн. (а.с. 9).
У зв`язку з не виплатою грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, представник позивача звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із адвокатським запитом від 26.07.2019 у якому серед іншого просив надати інформацію про отримання ОСОБА_1 речового майна та про розмір грошової компенсації вартості за не отримане речове майно (а.с. 10).
Листом від 06.08.2019 № 76-1673 ВЧ НОМЕР_1 повідомила про відсутність бюджетних призначень на закупівлю речового майна (а.с. 11).
Згідно з довідкою, розмір грошової компенсації вартості за не отримане речове майно складає 41042,22 грн., про що було повідомлення Головне управління Національної гвардії України (а.с. 12).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).
Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.
Відповідно до п. 3 Порядку грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Таким чином з моменту звільнення, грошова компенсація має бути виплачена військовослужбовцю, який звільняється.
Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань суд вважає необґрунтованими.
Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2015 року у справі "Кечко проти України" висловив правову позицію, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N 1.
В межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.
В рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що "служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей". Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.
Враховуючи те, що право на отримання грошової компенсації виникає з моменту звільнення з військової служби, ВЧ НОМЕР_1 самостійно здійснила нарахування суми такої компенсації та протиправно її не виплатила, суд задовольняє позовні вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно та стягнення з відповідача грошової компенсації за не отримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 41042,22 грн.
Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) за період з 22.04.2019 по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
В даному випадку ОСОБА_1 включено зі списків особового складу військової частини з 21.04.2019, що підтверджується копією наказу від 19.04.2019 № 84. В даному наказі також передбачено, що грошова компенсація за не отримане речове майно складає 41042,22 грн.
Як встановлено судом, при звільненні зі служби зазначена компенсація не була виплачена позивачу.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (дія якого поширюється на військовослужбовців Національної гвардії України).
Відповідно до п. 242 Положення після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Таким чином, всупереч положень щодо обов`язкового грошового, продовольчого та речового забезпечення, компенсація позивачу не отриманого речового майна виплачена не була, тобто остаточний розрахунок при звільненні проведений не був.
Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 04.10.2019 № 170, середньоденний розмір грошового забезпечення за два останні календарні місяці перед звільненням складає 414,82 грн. (а.с. 60), у позовній заяві позивач просить стягнути суму середньоденної заробітної плати в розмірі 310,40 грн.
Враховуючи те, що сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) перевищує суму грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, суд вважає за необхідне застосувати принцип співмірності, та стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) за період з за період з 22.04.2019 по день винесення рішення в розмірі, що не перевищує суму грошової компенсації за не отримане під час проходження військової служби речове майно, що становить 41042,22 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за не отримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 41042,22 грн.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) в розмірі 41042,22 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 05.11.2019.

Суддя С.М. Гелета