Справа № 560/2804/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2804/19
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участю:секретаря судового засідання Бачка А.М. представника позивача: Залуцького В.Н. представників відповідача: Поліщука Є.Р., Мартинюк І.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом приватного малого підприємства "Лідер" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Д" від 10.07.2019 №,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство "Лідер" (далі - ПП "Лідер", позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Д" від 10 липня 2019 року за №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області було складено податкове повідомлення-рішення форми "Д" за № щодо збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 205719,52 грн, в тому числі за основним платежем - 121160,56 грн, за штрафними санкціями - 82240,20 грн та пенею - 2318,76 грн.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення було складене за результатами розгляду акту від 03.09.2019 №0509/22-01-14-01/14148019 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПМП "Лідер".

В акті перевірки відповідачем вказано порушення, зокрема те, що до загально місячного оподатковуваного доходу не було включено дохід, отриманий платниками податків як додаткове благо у вигляді безоплатного отримання покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі об`єктів нерухомості на загальну суму 673114,24 грн та відповідно не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 121160,56 грн: в листопаді 2018 року - не утримано та не перераховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 73617,17 грн, в грудні 2018 року - не утримано та не перераховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 47543,39 грн; несплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб одночасно з виплатою/отриманням оподаткованого доходу як додаткового блага у вигляді безоплатного отримання покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі об`єктів нерухомості, за листопад 2018 року - в сумі 73617,17 грн, за грудень 2018 року - в сумі 47543,39 грн.

Однак, твердження податкового органу про начебто існування господарських операцій з безоплатної передачі додаткової житлової площі громадянам є необґрунтованим (безпідставним) та ґрунтується виключно на суб`єктивних припущеннях.

Позивач вважає визнати протиправним та просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Д" від 10 липня 2019 року за №, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду 30.09.2019 надійшов відзив, в якому останній зазначає, що перевіркою встановлено, що під час продажу об`єктів нерухомості за адресою м.Хмельницький, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 ПМП "Лідер" укладало типові договори купівлі- продажу майнових прав. Згідно умов такого договору, ПМП "Лідер" (Продавець) та громадянин(ка) України (покупець) укладали цей договір про те, що Продавець продає, а Покупець купує Майнові права на Об`єкт нерухомості - квартиру із зазначенням її номера, загальної площі в кв. м, поверху та секції. Під загальною площею Об`єкта нерухомості, сторони розуміють суму площ житлових і допоміжних приміщень, враховуючи балкони і лоджії.

Одночасно договором передбачено, що за результатами проведеної інвентаризації, у разі збільшення загальної проектної площі більше як на 0.5 кв.м. Покупець зобов`язаний сплатити додаткові квадратні метри, згідно поточної вартості одного квадратного метра на день повідомлення про проведення інвентаризації (пп. 2.6 Договору].

Вартість майнових прав квадратного метру площі Об`єкту нерухомості, за яку покупцем сплачено кошти, є сталою та не може змінюватись в будь-якому разі (пп. 4.5 Договору).

Під час перевірки відповідачем встановлено, що по деяким покупцям квартир у 110-ти квартирному житловий будинок за адресою: м АДРЕСА_3 вул АДРЕСА_2 59-А, не відбулось виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав, в частині обов`язку Покупців сплатити додаткові квадратні метрі площі Об`єкта нерухомості у випадку, коли за результатами технічної інвентаризації загальна площа Об`єкту нерухомості виявилась більшою ніж проектна площа.

По даному факту посадовими особами ПМП «Лідер» надано письмове пояснення (№ 217 від 10.05.2019 року), в якому зазначено, що зважаючи на затримку терміну здачі об`єкту в експлуатацію та бажаючи зберегти позитивні ділові стосунки із клієнтами, деяким покупцям майнових прав вимога про доплату за додаткові квадратні метри не виставлялась, тому і оплата за них не здійснювалась.

Підприємством було надано дохід (безоплатні додаткові квадратні метри Об`єкта нерухомості) на користь Покупців - фізичних осіб платників податку на доходи фізичних осіб, у нього виникає обов`язок утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену законодавством, (п.п. 164.2.17. п.164.2. ст.164 Податкового кодексу України).

Таким чином, дохід, отриманий платниками податків як додаткове благо у вигляді безоплатного отримання Покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі Об`єктів нерухомості (квартир), включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та оподатковується податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах.

В порушення абз. "б" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п. 168.1.1, п.п.168.1.2, п.п. 168.1.4, п.168.1 ст.168, п.п. "а" п. 176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями: до загально місячного оподатковуваного доходу не було включено дохід, отриманий платниками податків як додаткове благо у вигляді безоплатного отримання Покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі об`єктів нерухомості на загальну суму 673114,24 грн та відповідно не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 121160,56 грн.: в листопаді 2018 року - не утримано та не перераховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 73617,17 грн, в грудні 2018 року - не утримано та не перераховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 47543,39 грн. Несплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб одночасно з виплатою/отриманням оподаткованого доходу як додаткового блага у вигляді безоплатного отримання Покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі Об`єктів нерухомості, за листопад 2018 року - в сумі 73617,17 грн, за грудень 2018 року - в сумі 47543,39 грн.

Враховуючи наведене вище, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні. Стверджували, що згідно наданих до ГУ ДФС у Хмельницькій області письмових пояснень ОСОБА_1 від 15.05.2019 остання сплатила кошти в розмірі 43000,00 грн у ПМП "Лідер" за додаткові 7,77 м2.

Заслухавши представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ПМП "Лідер" ідентифікаційний код 14148019, з 11.08.1995 зареєстровано та здійснює діяльність у сфері (основний вид діяльності) 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на II квартал 2019 року, та на підставі наказу від 03.04.2019 № 782, ГУ ДФС у Хмельницькій області в період з 16.04.2019 по 10.05.2019 проведена планова виїзна документальна перевірка Приватного малого підприємства "Лідер".

За результатами перевірки складено акт документальної планової виїзної перевірки ПМП "Лідер", № 0304/22-01-14-01/14148019.

Вказаним вище актом одним із порушень визначено: абзац "б" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4, пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями: - платником, як податковим агентом, до загально місячного оподатковуваного доходу не включено дохід, отриманий платниками податків як додаткове благо у вигляді безоплатного отримання Покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі Об`єктів нерухомості на загальну суму 673114,24 грн та відповідно не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 121160,56 грн: в листопаді 2018 року - в сумі 73617,17 грн, в грудні 2018 року - в сумі 47543,39 грн; - несплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб одночасно з виплатою/отриманням оподаткованого доходу як додаткового блага у вигляді безоплатного отримання Покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі об`єктів нерухомості, за листопад 2018 року - в сумі 73617,17 грн, за грудень 2018 року - в сумі 47543,39 грн.

Не погоджуючись з вказаним актом, позивач звернувся до відповідача із запереченнями №278 від 03.06.2019 в яких просив переглянути акт перевірки.

Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області на підставі п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України було призначено проведення документальної позапланової перевірки ПМП "Лідер" з питань, що стали предметом заперечень.

За результатами перевірки було складено акт документально позапланової виїзної перевірки ПМП "Лідер" від 03.07.2019 №0509/22-01-14-01/14148019, який 03.07.2019 вручений представнику платника .

ГУ ДФС у Хмельницькій області 10.07.2019 винесено податкове повідомлення рішення форми "Д" № НОМЕР_1 за не нарахування, не утримання, не перерахування та не сплату до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

Позивач не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним.

Згідно приписів підпункту "б" 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 ПК України, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

Суд встановив, що під час продажу об`єктів нерухомості за адресою м.Хмельницький, вул.Купріна, 59-А між покупцями та ПМП "Лідер" (продавцем) укладало типові договори купівлі-продажу майнових прав, згідно умов яких продавець та громадянин України (покупець) укладали договір про те, що продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру із зазначенням її номера, загальної площі в кв.м, поверху та секції. Під загальною площею об`єкта нерухомості, сторони розуміють суму площ житлових і допоміжних приміщень, враховуючи балкони і лоджії.

Згідно вказаних договорів, майнові права - це всі права на об`єкт нерухомості, які належать ПМП "Лідер". Майнові права відчужуються покупцю, який у зв`язку з цим набуває у майбутньому право власності на об`єкт нерухомості.

Згідно пп. 4.5 договору, визначено, що вартість майнових прав квадратного метру площі об`єкту нерухомості, за яку покупцем сплачено кошти, є сталою та не може змінюватись в будь-якому разі.

Відповідно до п.4.9 договору, у випадку, коли за результатами технічної інвентаризації об`єкту нерухомості, здійсненої незалежним замірювачем, загальна площа об`єкту нерухомості виявиться більшою ніж проектна площа, покупець зобов`язується додатково сплатити майнові права об`єкту нерухомості протягом 10 календарних днів з моменту отримання від продавця повідомлення про загальну площу об`єкту нерухомості.

Відповідач стверджує, що під час перевірки встановлено, що по ряду покупців квартир у 110-ти квартирному житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , не відбулось виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав в частині обов`язку покупців сплатити додаткові квадратні метрі площі об`єкта нерухомості у випадку, коли за результатами технічної інвентаризації загальна площа об`єкту нерухомості виявилась більшою ніж проектна площа.

Суд критично оцінює такі твердження відповідача, оскільки житлова площа, як основна, так і "додаткова" відповідно до додаткових договорів, громадянам не передавалась, адже предметом купівлі-продажу виступали виключно майнові права на об`єкт нерухомості, а саме відповідна квартира, яка на момент укладення договорів ще не існувала.

Суд звертає увагу на те, що предметом купівлі-продажу виступали виключно майнові права на об`єкт нерухомості, при цьому сам по собі об`єкт нерухомості, зокрема індивідуально визначена квартира не існував, тобто ще не був створений на момент укладання договору, та не міг бути предметом відчуження у будь-який спосіб.

А тому, майнові права були лише предметом одного договору - купівлі-продажу, за які покупці сплачували відповідні кошти, а тому майнові права додатково не дарувались та безоплатно не передавались.

Вартість майнових прав (ціна) була узгоджена Сторонами та вказана у п.4.7. договорів.

Отже, суд вважає, що господарські операції з безоплатної передачі додаткової житлової площі громадянам - власником майнових прав на житло фактично не здійснювались.

Посилання відповідача на наявні в матеріалах справи копії пояснень ОСОБА_1 від 15.05.2019 неможливо вважати належним та допустимим доказом, оскільки вказані письмові пояснення не підтверджують жодним чином факт оплати ОСОБА_1 додаткових 7.77 м2, оскільки в цих самих поясненнях вказано, що документи на підтвердження оплати відсутні.

Крім того, не встановлено що вказані пояснення складені саме ОСОБА_1 , а тому ґрунтуються лише на припущеннях, що є суб`єктивною обставиною зробленою самим відповідачем, а тому такий доказ не може бути покладений в основу судового рішення.

Суд звертає увагу, що оскільки в матеріалах справи наявні копії додаткових угод майнових прав на квартири, зі збільшеною площею квартир, за майнові права на які покупцями було вже сплачено грошові кошти на користь ПМП "Лідер", а тому висновки податкового органу про начебто наявність фактів безоплатного отримання покупцями (фізичними особами) додаткових квадратних метрів площі об`єктів нерухомості не мають правового та документального підґрунтя - є помилковими, та не свідчать про вчинення ПМП "Лідер" податкового правопорушення.

Вказаний факт підтверджують надані ПМП "Лідер" пояснення вих. № 217 від 10 травня 2019 року, копія яких міститься в матеріалах справи, згідно яких зазначено, що ПМП "Лідер" пред`явило вимогу щодо оплати додаткових квадратних метрів у зв`язку із збільшенням площі об`єкту нерухомості лише деяким покупцям майнових прав, в договора яких не вносились зміни, а саме : по квартирам №№ 4, АДРЕСА_4 , 27, 37, 51, 52, 53, 56, 57, 58, 59, 64, 65, 68, 75, 86, 87, 90, 91, 94, 97. Однак, зважаючи на затримку терміну здачі об`єкта в експлуатацію та бажаючи зберегти позитивні ділові стосунки із клієнтами, іншим покупцям майнових прав у об`єкті по АДРЕСА_2 , з врахуванням внесених змін в договори купівлі-продажу майнових прав, які були надані під час перевірки та не були враховані перевіряючими, відповідна вимога про доплату за додаткові квадратні метри не пред`являлась, оскільки вартість майнових прав на квартири не змінювалась.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що додатковий об`єкт оподаткування у вигляді безоплатної передачі додаткової житлової площі громадянам був відсутній, та не підлягав оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Фактично, було здійснено відчуження майнових прав єдиного і виключного власника об`єкта нерухомого майна за узгодженою сторонами ціною, які є неподільними та не можуть бути одночасно продані, та частково подаровані.

Крім того, ціна майнових прав об`єкту нерухомості була узгоджена сторонами, та визнана ними як ринкова на момент укладення договору.

Тобто, майнові права відчужувались на той проміжок часу, коли об`єкт нерухомості ще не існував (не був створений).

Згідно приписів підпункту е) 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Таким чином, висновки, за результатами перевірки, про заниження об`єктів оподаткування податком на доходи фізичних осіб є необгрунтованим, а тому податковий орган протиправно нарахував позивачу податкове зобов`язання .

Враховуючи викладене вище суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Д" від 10 липня 2019 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З обставинами даної справи, суд встановив, що контролюючий орган діяв протиправно, а висновки такого органу в свою чергу не відповідають дійсним обставинам справи, а тому адміністративний позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного малого підприємства "Лідер" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Д" від 10.07.2019 №- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Д" від 10 липня 2019 року за №.

Стягнути на користь приватного малого підприємства "Лідер" судовий збір в сумі 3085 (три тисячі вісімдесят п`ять) грн 79 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 листопада 2019 року

Позивач:Приватне мале підприємство "Лідер" (вул. Прибузька, 2,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 14148019)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 43142957)

Головуючий суддя О.П. Шевчук