Справа № 420/4945/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4945/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельника Ю.В.,

представника позивача - Александрова Н.М. (за довіреністю),

представників відповідача - Коротких О.М., Пужайло О.М., Гончаренко В.О. (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2019 року №, №, №, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 22.05.2019 року, яким встановлено порушення п. 44.1. ст. 44, п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 135.1. ст. 135 Податкового кодексу України, ст. 1, ст. 4, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого Наказом Мінфіну України 31.01.2000 року № 20, вимог п. 7, п. 8, п. 9 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Мінфіну України 20.10.1999 року № 246, п. 5, п. 7, п. 10, п. 11, п. 18, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати, затвердженого Наказом Мінфіну України від 31.12.1999 року № 318, та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на суму у розмірі два мільйони чотириста сім тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 22.05.2019 року, яким встановлено порушення п. 198.1. ст. 198, п. 198.2. ст. 198, п. 198.3. ст. 198, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4. ст. 201, п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України, та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму у розмірі два мільйони дев`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дві гривні 00 копійок;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 22.05.2019 року, яким встановлено порушення п. 198.1. ст. 198, п. 198.2. ст. 198, п. 198.3. ст. 198, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4. ст. 201, п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України, та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму у розмірі дві тисячі сімсот чотири гривні 00 копійок.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями посилається на те, що перевірку було проведено на підставі документів, які були надані ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ», а саме: договори, акти здавання-приймання послуг, рахунки, акти звірки, проте первинні документи, які були надані до огляду посадовим особам ГУ ДФС в Одеській області не було прийнято до уваги.

В адміністративному позові позивачем наведено приклад ланцюгу процесу договірних взаємовідносин ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» з кожним постачальником товарів/послуг, яким позивач зазначає, що ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладало з постачальниками товарів/послуг договори на постачання товарів/послуг, в результаті виконання договорів, у кожному випадку, сторони договірних взаємовідносин складали акти надання послуг, надалі постачальники таких товарів/послуг виписували, а ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» отримувало та реєструвало в ЄДРПН податкові накладні, у тому числі постачальники таких товарів/послуг виписували рахунки на оплату товарів/послуг, надалі розрахунки між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та постачальниками товарів/послуг за надані товари/послуги проводились у безготівковій формі, а тому в бухгалтерському обліку ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» відображало усі операції відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач зазначає, що перелічені в такому ланцюзі процесу договірних взаємовідносин документи, є повним об`ємом первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та постачальниками товарів/послуг.

На думку позивача, незаконним є також посилання відповідача в акті перевірки №751/15-32-14-01/39624900 від 23.04.2019 року на те, що постачальниками товарів/послуг у встановленому законом порядку не було внесено до ЄДРПН податкову накладну, з цього приводу позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що постачальник товарів/послуг виписував акцизну податкову накладну з помилковою датою, або вчиняв іншу дію та/або бездіяльність, ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» не було відомо про такі обставини, а тому вплинути будь-яким чином на постачальника товарів/послуг стосовно порядку реєстрації в ЄДРПН податкових накладних або на інші персональні дії постачальника у ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» не було можливості.

Позивач також звертає увагу суду, що в межах юридичної відповідальності кожного суб`єкта господарювання, яка відповідно до ст.61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюється на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником податків, а тому притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою за відсутності умислу такого суб`єкта є протиправним.

На думку позивача, правомірність нарахування сум грошового зобов`язання не може мотивуватись виключно використанням відповідачем аналітичних даних податкової інформації, як доказу неможливості постачання товарів/послуг виходячи з приписів ст.ст.71,74 Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що первинні документи, які наявні у ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» і які використовувались працівниками ГУ ДФС в Одеській області під час складання акту перевірки №751/15-32-14-01/39624900 від 23.04.2019 року підтверджують, що господарські операції між постачальниками товарів/послуг та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» оформлені відповідно до Положення про докуметальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністрерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року.

Виходячи з вищезазначеного, позивач, не погоджується з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями №, №, № від 22.05.2019 року, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 16 вересня 2019 року.

В судовому засіданні 16 вересня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на адміністративний позов (вхід. №31926/19 від 06.09.2019 року) та відповідь на відзив від представника позивача (вхід. № 32847/19 від 13.09.2019 року).

В судовому засіданні 25 вересня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи додаткові поянення представника відповідача з додатками (вхід. №34831/19 від 25.09.2019 року).

В судовому засіданні 03 жовтня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом задоволено клопотання представника позивача щодо залучення додаткових доказів по справі (вхід. №35072/19 від 26.09.2019 року).

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 жовтня 2019 року.

Позиція відповідача обґрунтована наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ», вважає, що протиправних дій щодо порядку проведення перевірки та виненсення ГУ ДФС в Одеській області податкових повідомлень-рішень №, №, № від 22.05.2019 року стосовно позивача допущено не було.

Згідно наданих під час проведення перевірки докуметів, працівниками ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» здійснювало діяльність з реалізації наступних послуг: послуга зі збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, відходів, надання екологічних послуг (інвентаризація, поспортизація, складання відповідних декларацій, підготовка поспортів, дозволів та інші послуги), послуги оренди обладнання, та реалізації наступних товарів: брухту, латуні, міді, свинцю, алюмінію, чорних металів, поліетилену, макулатури, тари картонної та паперової інших побічних товарів, які утворилися в процесі збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, відходів.

Відповідач зазначає, що відповідно до вимог пп.44.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу, а базою оподаткування відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно ст.134 ПК України з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року, встановлено що, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних докуметів можуть складатись зведені облікові документи.

Таким чином, відповідач зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, отже будь-які документи мають силу первинних докуметів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

ГУ ДФС в Одеській області зазначає, що сам факт перерахування платником податків коштів контрагентам за відсутністю реального постачання товарів/послуг не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування.

Також відповідач звертає увагу суду, що товарно-транспортні накладні, акти навантаження та розвантаження товарно-матеріальних ціностей, відомості про проведені навантажувально-розвантажувальні операції тощо до перевірки надано не було, а надані до перевірки товарно-транспортні накладні щодо транспортування паливно-мастильних матеріалів, складено з порушенням вимог п.п.10.8 ст.10 та п.п.11.8 ст.11 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року.

Таким чином, первіркою встановлено , що ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» фактично не могло придбати товари, роботи та послуги у постачальників на загальну суму 10 650 506, грн., у тому числі: за 2017 рік у сумі - 4 065 572, 00 грн; за 2018 рік у сумі - 6 584 834 грн.

Також, відповідачем встановлено, що за період з 01.01.2017 року по 21.12.2018 року ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» задекларовано податок на прибуток у сумі - 149 055, 00 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року встановлено його заниження всього у сумі - 1 926 337 грн., у тому числ за 2017 рік всього у сумі - 741 067 грн.; за 2018 рік всього у сумі - 1 185 270,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення п. 198.1. ст. 198, п. 198.2. ст. 198, п. 198.3. ст. 198, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4. ст. 201, п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у період, що перевірявся, на загальну суму - 1 943 775,00 грн.

На думку ГУ ДФС в Одеській області, ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ», завищенно суму податкового кредиту за рахунок безпідставно включених до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по контрагентам постачальникам на суму 1 946 479,00 грн.

ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» за період з 01.01.2017 року по 31.12.20218 року задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 528 729,00 грн., та за той самий період задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування на додану вартість у сумі - 143 594, 00 грн.

Відповідач зазначає, що при перевірці повноти нарахування податку на додану вартість за період 01.01.2017 року по 31.12.2018 року було встановлено його заниження всього у сімі - 1 943 775,00 грн., у наслідок чого, платником податків допущено порушення норм податкового законодавства.

Також, відповідач звертає увагу, що перевіркою встановлено порушення п.198.1. ст.198, п.198.2. ст.198, п.198.3. ст.198, п.198.6. ст.198, п.201.4. ст.201, п.201.7. ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, в періоді що перевірявся, на загальну суму - 1943 775 ,00 грн.; порушення п.198.1. ст.198, п.198.2. ст.198, п.198.3. ст.198, п.198.6. ст.198, п.201.4. ст.201, п.201.7. ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму - 2 704,00 грн.

Відповідач зазначає, що при перевірці правильності визначення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+ рядок 20.3 декларації 0110) переноситься до рядка 16.1 декларації (по рядку 21 декларації) встановлено його завищення у сумі 2 704,00 грн., у тому числі за грудень 2017 року у сумі 2 704,00 грн.

Виходячи з зазначених правових норм відповідач вказує, що податкові повідомлення-рішення від 22.05.2019 року №, №, № складені відповідно до вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували та просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов та додаткових поясненнях.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та позиція відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» є юридичною особою (), основним видом діяльності якого є оброблення та видалення небезпечних відходів (38.22) та зареєстровано юридичним департаментом Одеської міської ради 06.02.2015 року, реєстраційний номер 0054581 (т.1 а.с.33-34).

Згідно наказу №1670 від 07.07.2019 року, на підставі направлень від 27.04.2019 року №2014/14-01, №2015/14-011, №2018/14-011, №2017/14-01, №2019/14-01, №2020/14-01, №2016/14-011 виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до з пп.20.1.4. п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності, проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «УКРЕКОПРОМ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року відповідно до затвердженого плану перевірки (т.1 а.с.36).

З направленнями на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 27.03.2019 року директора ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» - Данковича Віталія Івановича .

Перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» - Данковича Віталія Івановича .

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт «Про результати докуметальної планової виїзної перевірки ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року №751/15-32-14-01/39624900 від 23.04.2019 року (т.1 а.с.41-122).

У розділі V Акту перевірки №751/15-32-14-01/39624900 від 23.04.2019 року контролюючим органом встановлено наступні порушення:

1. П.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, ст.1, ст.4. п.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року, із змінами та доповненнями, п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Мінфіну України 31.01.2000 року №20, вимог п.7, п.8, п.9 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Мінфіну України 20.10.1999 року №246, п.5 п.7, п.10, п.11, п.18, п.20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну України 31.12.1999 року №318, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 1 926 337 грн., у тому числі: за 2017 рік всього у суму - 741 067 грн.; за 2018 рік всього у сумі - 1 185 270 грн.

2. На порушення п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.3 ст.198 ст.198.6. ст.198, п.201.4 ст.201 п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму - 1 943 775 грн., у тому числі за:

- березень 2017 року у сумі - 18 207 грн.;

- травень 2017 року у сумі - 102 203 грн.;

- червень 2017 року у сумі - 1 382 грн.;

- липень 2017 року у сумі - 22 904 грн.;

- серпень 2017 року у сумі - 56 197 грн.;

- вересень 2017 року у сумі - 143 614 грн.;

- жовтень 2017 року у сумі - 101 150 грн.;

- листопад 2017 року у сумі - 200 565 грн.;

- грудень 2017 року у сумі - 24 779 грн.;

- січень 2018 року у сумі - 39 609 грн.;

- лютий 2018 року у сумі - 43 088 грн.;

- березень 20180 року у сумі - 186 743 грн.;

- квітень 2018 року у сумі - 103 511 грн.;

- травень 2018 року у сумі - 120 751 грн.;

- червень 2018 року у сумі - 38 956 грн.;

- липень 2018 року у сумі - 150 450 грн.;

- серпень 2018 року у сумі - 18 416 грн.;

- вересень 2018 року у сумі - 135 559 грн.;

- жовтень 2018 року у сумі - 57 960 грн.;

- листопад 2018 року у сумі - 74 441 грн.;

- грудень 2018 року у сумі - 303 289 грн.

3. На порушення п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.3 ст.198 ст.198 198.6, ст.198, п.201.4 ст.201, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в період, що перевірявся, на загальну суму 2 704 грн., у тому числі за грудень 2018 року у сумі 2 704 грн.

В період проведення перевірки ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ», відповідачем було надано позивачу письмові запити про надання первинних та бухгалтерських документів від 08.04.2019 року та від 16.04.2019 року (т.7 а.с.102-104).

Листом від 16.04.2019 року №160402/1 (вх.№ 20577/10/15-32 від 16.04.2019 року) ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» на зазначені запити було надано копії первинних документів бухгалтерського обліку, проте ГУ ДФС в Одеській області було складено Акт про не надання (не повне надання) докуметів №752/15-32-14-01/39624900 від 23.04.2019 року (т.7 а.с.100).

Перевірку діяльності позивача здійснено по взаємовідносинам позивача з контрагентами згідно реєстру суб`єктів господарювання, з якими ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» перебувало у господарських відносинах за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 рік відповідно до Додатку №1 (т.7 а.с.157-159).

Здійснивши вищевказану перевірку, контролюючим органом виявлено порушення з наступними контрагентами: ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА», ТОВ «АЙВОРІЯ», ТОВ «АКТИВ-РЕСУРС ТОРГ», ТОВ «БАЗИС МОДУЛЬ», ТОВ «БАТТЕР ТРЕЙД», ТОВ «БГ «ВАВІЛОН», ТОВ «ГРІНВІЧ ФОРМ», ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ», ТОВ «КОЛОС ДНІПРА», ТОВ «ЛАЙНІТ», ТОВ «ЛЕСТ ІНВЕСТ», ТОВ «ЛИГА ЮГ», ТОВ «ЛОФТБУД», ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ», ПП «РАФ-СЕРВІС», ТОВ «САНТАР-КОВ», ТОВ «СІТІЛЕНД-ІНВЕСТ», ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», ТОВ «СОЮЗ ІМПОРТ», ТОВ «ТРАНЗИТ СТАЛЬ», ТОВ «ФОРТКОМ ТРЕЙД», ТОВ «ФРЕШЛАЙТ», ТОВ «ХАЙБЕР», ТОВ «ХАЛБРЕЙН», ПП «ХАНУМ ЛТД».

Судом встановлено, що по взаємовідносинам ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» з вищевказаними контрагентами, контролюючим органом встановлені тотожні порушення, а саме:

1. Постачальник товарів/послуг не надав сертифікати якості товарів/послуг;

2. Постачальник товарів/послуг не перебуває за своїм місцем реєстрації;

3. Постачальник товарів/послуг не подає податкову звітність;

4. У постачальника товарів/послуг відсутній трудовий колектив;

5. Директор та/або засновник постачальника товарів/послуг займає керівні посади в інших суб`єктах господарювання;

6. Постачальник товарів/послуг порушує норми чинного законодавства України;

7. У постачальника товарів/послуг відсутня матеріально-технічна база;

8. У постачальника товарів/послуг відсутній товар який він поставляв ТОВ «НВК «УКРЕКОПОМ»;

9. У постачальника товарів/послуг наявна заборгованість зі сплати податків;

10. Податкові накладні складалися постачальником товарів/послуг з помилками;

11. Прострочення оплати вартості товарів/послуг на користь постачальника товарів/послуг;

12. Відповідно до аналітичних даних, постачальник товарів/послуг вчиняв незаконні дїї/бездіяльність.

В подальшому, на підставі порушень, встановлених в Акті перевірки №751/15-32-14-01/39624900 від 23.04.2019 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення від 22.05.2019 року, а саме:

- №, яким встановлено порушення п.44.1. ст.44, п.44.2. ст.44, п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134, п.135.1. ст.135 Податкового кодексу України, ст.1, ст.4, п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого Наказом Мінфіну України 31.01.2000 року №20, вимог п.7, п.8, п.9 П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Мінфіну України 20.10.1999 року №246, п.5, п.7, п.10, п.11, п.18, п.20 П(С)БО 16 «Витрати, затвердженого Наказом Мінфіну України від 31.12.1999 року №318 та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів на суму у розмірі два мільйони чотириста сім тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок (т.1 а.с.39);

- №, яким встановлено порушення п.198.1. ст.198, п.198.2. ст.198, п.198.3. ст.198, п.198.6. ст.198, п.201.4. ст.201, п.201.7. ст.201 Податкового кодексу України, та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму у розмірі два мільйони дев`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дві гривні 00 копійок (т.1 а.с.38);

- №, яким встановлено порушення п.198.1. ст.198, п.198.2. ст.198, п.198.3. ст.198, п.198.6. ст.198, п.201.4. ст.201, п.201.7. ст.201 Податкового кодексу України, та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму у розмірі дві тисячі сімсот чотири гривні 00 копійок (т.1 а.с.37).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 22.05.2019 року №, №, №, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Податкового кодексу України визначено, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі -ПК України).

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пункотом 5 національного Положення (стандартів) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000 року (далі - П(С)БО) регламентовано, що зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Пунктами 7, 8, 9 П(С)БО 9 «Запаси» затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 31.01.2000 року, встановлено що, одиницею бухгалтерського обліку запасів є їх найменування або однорідна група (вид). Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю. Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

-суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків;

- суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі;

- транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць. Приклади розподілу транспортно-заготівельних витрат наведені в додатку до П(С)БО 9;

- інші витрати, які безпосередньо пов`язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства/установи на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів.

У разі, якщо на момент оприбуткування запасів неможливо достовірно визначити їх первісну вартість, такі запаси можуть оцінюватися та відображатися за справедливою вартістю з наступним коригуванням до первісної вартості.

Пунктами 5,7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 року визначено що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Згідно п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 ПК України.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України регламентовано що у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням товарів.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до пункту 2.4 Розділу 2 зазначеного Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на вказані правові норми, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Також, згідно з пунктами 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню належать обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню належать усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА» суд зазначає наступне.

Судом було встановлено, що між ТОВ «АГРОПРОМ ПЕРЕРОБКА» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» 04 травня 2017 року укладено договір поставки №М16/05 (т.1 а.с.165-167) та договір поставки №В17/05 (т.1 а.с.174-175).

Відповідно до п.1.1. договорів від 04 травня 2017 року №М16/05 та №В17/05, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Згідно п.4.4. договорів від 04 травня 2017 року №М16/05 та №В17/05, моментом здійснення поставки товарів постачальником є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній документації (видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, а також за наявності включаючи сертифікати та якісні посвідчення.

На підтвердження поставленого товару, відповідно до умов укладених договорів від 04 травня 2017 року №М16/05 та №В17/05, позивачем надано: специфікації №1 (т.1 а.с.169, 176); акти приймання-передачі №1 (т.1 а.с.170, 177); видаткові накладні №29 та №35 (т.1 а.с.171, 178); податкові накладні №26 та №34 (т.1 а.с.172, 179); платіжні доручення №826 №861 на суму 86 400,00 грн. та на суму 6 003,60 грн. (т.1 а.с.173, 180).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «АГРОСТАНДАРТ ЮГ» суд зазначає наступне.

29 травня 2017 року між ТОВ «АГРОСТАНДАРТ ЮГ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №29/05/17-Т (т.1 а.с.217-218).

Відповідно до п.1.1. договору №29/05/17-Т від 29 травня 2017 року, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Згідно п.4.4. договору №29/05/17-Т від 29 травня 2017 року, моментом здійснення поставки товарів постачальником є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній документації (видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, а також за наявності включаючи сертифікати та якісні посвідчення.

На підтвердження поставленого товару, відповідно до умов укладеного договору №29/05/17-Т від 29 травня 2017 року, позивачем надано: специфікацію №1 від 29 травня 2017 року (т.1 а.с.220); акт приймання-передачі №1 від 02 червня 2017 року (т.1 а.с.221); специфікацію №2 від 09 червня 2017 року (т.1 а.с.223); акт приймання-передачі №2 від 12 червня 2017 року (т.1 а.с.224); специфікацію №3 від 07 червня 2017 року (т.1 а.с.226); акт приймання-передачі №3 від 14 червня 2017 року (т.1 а.с.227); видаткові накладні №245 від 02 червня 2017 року (т.1 а.с.228), №259 від 12 червня 2017 року (т.1 а.с.229), №266 від 14 червня 2017 року (т.1 а.с.230), податкові накладні №27 від 02 червня 2017 року (т.1 а.с.231), №32 від 12 червня 2017 року (т.1 а.с.233), №36 від 14 червня 2017 року (т.1 а.с.233); платіжне доручення №1055 від 31 липня 2017 року (т.1 а.с.234); рахунок на оплату № СФ-0417/04 від 14 листопада 2018 року (т.1 а.с.235); видаткову накладну №1 від 14 листопада 2018 року (т.1 а.с.236); податкову накладну №8 від 14 листопада 2018 року (т.1 а.с.237); рахунок на оплату №СФ-0417/05 від 15 листопада 2018 року (т.1 а.с.238); видаткова накладна №РН-0417/05 від 15 листопада 2018 року (т.1 а.с.239); податкова накладна №14 від 15 листопада 2018 року (т.1 а.с.240).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «АЙВОРІЯ» суд зазначає наступне.

12 жовтня 2017 року між ТОВ «АЙВОРІЯ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №10-2017-56.1 (т.2 а.с.47-49).

Відповідно до п.1.1. договору №10-2017-56.1 від 12 жовтня 2017 року, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

На підтвердження поставленого товару, відповідно до умов укладеного договору №10-2017-56.1 від 12 жовтня 2017 року, позивачем надано: специфікацію №1 від 12 жовтня 2017 року (т.2 а.с.51); акт приймання-передачі №1 від 17 жовтня 2017 року (т.2 а.с.52); додаткову угоду №1 від 02 листопада 2017 року (т.2 а.с.53); рахунок на оплату №СФ-17/10-03 від 17 жовтня 2017 року (т.2 а.с.54); видаткову накладну №РН-17/10-3 від 17 жовтня 2017 року (т.2 а.с.55); податкову накладну №31 від 17 жовтня 2017 року (т.2 а.с.56); платіжне доручення №1818 від 26 грудня 2017 року (т.2 а.с.58).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «БАТТЕР ТРЕЙД» суд зазначає наступне.

01 листопада 2017 року між ТОВ «БАТТЕР ТРЕЙД» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №17/01/11-Р (т.2 а.с.82).

Відповідно до п.1.1. договору №17/01/11-Р від 01 листопада 2017 року, підрядник зобов`язується на замовлення замовника виконати роботи відповідно до п.1.2. цього договору, на об`єкті замовника за адресою зазначеною в п.1.5 цього договору, в межах договірної ціни зазначеної в додатку №1 до даного договору, та передати виконані роботи замовнику за Актом приймання виконаних будівельних робіт, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

На підтвердження виконаних робіт за договором підряду №17/01/11-Р від 01 листопада 2017 року, позивачем надано: рахунок на оплату №622 від 27 листопада 2017 року (т.2 а.с.88), №623 від 27 листопада 2017 року (т.2 а.с.89); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2017 року (т.2 а.с.90-93); акт №1 приймання-виконання будівельних робіт (т.2 а.с.94-97); локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-2 на ремонт каркасу і футерування печі (т.2 а.с.117-119); податкову накладну №10 від 27 листопада 2017 року (т.2 а.с.120), №9 від 27 листопада 2017 року (т.2 а.с.121); платіжне доручення №83 від 26 січня 2018 року (т.2 а.с.122), №33 від 15 січня 2018 року (т.2 а.с.123).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «ВАВІЛОН» суд зазначає наступне.

04 жовтня 2017 року між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «ВАВІЛОН» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №17-10-04-01 (т.2 а.с.151-153).

Відповідно до п.1.1. договору №17-10-04-01 від 04 жовтня 2017 року, виконавець зобов`язується на замовлення замовника виконати будівельно-монтажні роботи відповідно до п.1.2. цього договору, що є його невід`ємною частиною, на об`єкті замовника, та передати виконані роботи замовнику за Актом про прийняття виконаних робіт по договору, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

На підтвердження виконаних робіт за договором підряду №17-10-04-01 від 04 жовтня 2017 року, позивачем надано: довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2017 року (т.2 а.с.158); акт приймання-виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року (т.2 а.с.159-160); підсумкову відомість ресурсів (т.2 а.с.161); локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (т.2 а.с.162-163); рахунки на оплату №СФ-1116/08 від 16 листопада 2017 року (т.2 а.с.178), №СФ-1109/01 від 09 листопада 2017 року (т.2 а.с.176); платіжні доручення №49 від 16 січня 2018 року (т.2 а.с.177), №48 від 16 січня 2018 року (т.2 а.с.178); податкові накладні №47 від 09 листопада 2017 року (т.2 а.с.179), №112 від 16 листопада 2017 року (т.2 а.с.180).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «НБФ ГРАНІТ ПЛЮС» суд зазначає наступне.

04 січня 2017 року між ТОВ «НБФ ГРАНІТ ПЛЮС» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір підряду №2017-01/04/1 (т.2 а.с.181-182).

Відповідно до п.1.1. договору №2017-01/04/1 від 04 січня 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити отримані послуги.

На підтвердження виконаних робіт за договором підряду №2017-01/04/1 від 04 січня 2017 року, позивачем надано: кошторис на будівельно-монтажні роботи (т.2 а.с.183); акт надання послуг №27/01-1 від 27 січня 2017 року (т.2 а.с.184); рахунок на оплату №300117/1 від 30 січня 2017 року (т.2 а.с.185); платіжне доручення №68 від 06 лютого 2017 року (т.2 а.с.186); податкову накладну №44 від 27 жовтня 2017 року (т.2 а.с.187); квитанцію про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.2 а.с.188).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ» суд зазначає наступне.

11 травня 2017 року між ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №391_05 (т.2 а.с.189-190).

Відповідно до п.1.1. договору №391_05 від 11 травня 2017 року, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець - прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Згідно п.4.4. договору №391_05 від 11 травня 2017 року, моментом здійснення поставки товарів постачальником є їх отримання покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній документації (видаткова накладна). Разом з товаром покупцю повинні передаватись належні товару документи, що підтверджують його якість і безпеку, а також за наявності включаючи сертифікати та якісні посвідчення.

На підтвердження поставленого товару, відповідно до умов укладеного договору, позивачем надано: специфікацію №1 від 11 квітня 2017 року (т.2 а.с.192); акт приймання-передачі №1 від 17 травня 2017 року (т.2 а.с.193); видаткову накладну №РН-0517/09 від 17 травня 2017 року (т.2 а.с.194); платіжне доручення №755 від 15 червня 2017 року (т.2 а.с.195); платіжне доручення №225 від 17 травня 2017 року (т.2 а.с.196)

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ГРІНВІЧ ФОРМ» суд зазначає наступне.

01 березня 2017 року між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ГРІНВІЧ ФОРМ» укладено договір надання послуг №03/01/17 (т.2 а.с.197-199).

Відповідно до п.1.1. договору №03/01/17 від 01 березня 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надання послуг, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

На підтвердження наданих послуг, відповідно до умов укладеного договору, позивачем надано: замовлення послуг №1 від 01 березня 2017 року (т.2 а.с.200); специфікацію №1 від 01 березня 2017 року (т.2 а.с.201); акт надання послуг №82 від 31 березня 2017 року (т.2 а.с.202); податкову накладну №82 від 31 березня 2017 року (т.2 а.с.203).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «КОЛОС ДНІПРА» суд зазначає наступне.

19 липня 2017 року між ТОВ «КОЛОС ДНІПРА» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір №356 від 19 липня 2017 року (т.2 а.с.204-206).

Відповідно до п.1.1. договору №356 від 19 липня 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги зазначені в п.1.2. цього договору, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги керуючись умовами цього договору.

На підтвердження наданих послуг, відповідно до умов укладеного договору, позивачем надано: акт приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів №1 від 27 липня 2017 року (т.2 а.с.207); акт надання послуг №ОУ-0727/05 від 27 липня 2017 року (т.2 а.с.208); платіжне доручення №1399 від 29 вересня 2017 року (т.2 а.с.209).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛАЙНІТ» суд зазначає наступне.

01 грудня 2017 року між ТОВ «ЛАЙНІТ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №17/Р/12-03 (т.2 а.с.218-220).

Відповідно до п.1.1. договору №17/Р/12-03 від 01 грудня 2017 року, підрядник зобов`язується на замовлення замовника виконати роботи відповідно до п.1.2. цього договору на об`єкті замовника за адресою зазначеною в п.1.5 цього договору, в межах договірної ціни зазначеної в додатку №1 до даного договору, та передати виконані роботи замовнику за актом приймання виконаних будівельних робіт, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

На підтвердження виконаних робіт, відповідно до умов укладеного договору, позивачем надано: рахунок на оплату №3.1 від 22 грудня 2017 року (т.2 а.с.222); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року (т.2 а.с.224); акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (т.2 а.с.225-226); підсумкову відомість ресурсів (т.2 а.с.227).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛЕСТ ІНВЕСТ» суд зазначає наступне.

20 серпня 2018 року між ТОВ «ЛЕСТ ІНВЕСТ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір надання послуг з розвантаження відходів №ЛИ2008/18пр (т.3 а.с.167-168).

Відповідно до п.1.1. договору №ЛИ2008/18пр від 20 серпня 2018 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з розвантаження відходів, які прибувають на територію замовника вантажним автотранспортом, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

На підтвердження виконаних робіт, відповідно до умов укладеного договору, позивачем надано: рахунки на оплату №2 від 03 вересня 2018 року (т.3 а.с.173), №9 від 11 вересня 2018 року (т.3 а.с.174), №3 від 04 вересня 2018 року (т.3 а.с.175); акт надання послуг №2 від 03 вересня 2018 року (т.3 а.с.176), №3 від 04 вересня 2018 року (т.3 а.с.177), №9 від 11 вересня 2018 року (т.3 а.с.178); платіжне доручення №1317 від 24 вересня 2018 року (т.3 а.с.179).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛІГА ЮГ» суд зазначає наступне.

19 серпня 2017 року між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛІГА ЮГ» укладено договір надання послуг №ЛЮ-П-082 (т.3 а.с.196-198).

Відповідно до п.1.1. договору №ЛЮ-П-082 від 19 серпня 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги зазначені в п.1.2. цього договору, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги керуючись умовами цього договору.

На підтвердження наданих послуг, відповідно до умов укладеного договору, позивачем надано: рахунок на оплату №ЛЮ-080001 від 19 серпня 2017 року (т.3 а.с.199); акт надання послуг №ОУ-080001 від 19 серпня 2107 року (т.3 а.с.200); платіжне доручення №1487 від 26 жовтня 2017 року (т.3 а.с.201); рахунок на оплату №ЛЮ-080004 від 21 серпня 2017 року (т.3 а.с.202); акт надання послуг №ОУ-080004 від 21 серпня 2017 року (т.3 а.с.203); платіжне доручення №1603 від 13 листопада 2017 року (т.3 а.с.204).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» суд зазначає наступне.

19 липня 2017 року між ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір купівлі-продажу №Д30719/04 (т.3 а.с.51-52).

Відповідно до п.1.1. договору №Д30719/04 від 19 липня 2017 року, продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором передати у власність покупцю та поставити товар, за цінами, в номенклатурі та кількості, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, оплатити й прийняти товар.

На підтвердження купівлі-продажу товарів за вказаним договором, позивачем надано: специфікацію №1 (т.3 а.с.53); акт приймання-передачі товару (т.3 а.с.54); видаткову накладну №РН-0727/08 від 27 липня 2017 року (т.3 а.с.55); платіжні доручення №1398 від 29 вересня 2017 року (т.3 а.с.56), №1380 від 27 вересня 2017 року (т.3 а.с.57), №1319 від 15 вересня 2017 року (т.3 а.с.58); податкову накладну №171 від 27 липня 2017 року (т.3 а.с.59).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛОФТБУД» суд зазначає наступне.

05 травня 2017 року між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ЛОФТБУД» укладено договір надання послуг №0505/17 (т.3 а.с.60-61).

Відповідно до п.1.1. договору №0505/17 від 05 травня 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надання послуг, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

На підтвердження виконаних робіт за вказаним договором, позивачем надано: специфікацію №1 та №2 від 05 травня 2017 року (т.3 а.с.63, 65); акт надання послуг №ОУ-0516/10 від 16 травня 2017 року (т.3 а.с.66); акт надання послуг №ОУ-0518/07 від 18 травня 2017 року (т.3 а.с.67); податкову накладну №130 від 16 травня 2017 року (т.3 а.с.68); податкову накладну №131 від 18 травня 2017 року (т.3 а.с.69).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД» суд зазначає наступне.

04 грудня 2017 року між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «МАРІУПОЛЬ ПРОМБУД» укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №12/17-04/1 (т.3 а.с.70-75).

Відповідно до п.1.1. договору №12/17-04/1 від 04 грудня 2017 року, підрядник зобов`язується на замовлення замовника виконати роботи відповідно до п.1.2. цього договору, на об`єкті замовника за адресою зазначеною в п.1.5 цього договору, в межах договірної ціни зазначеної в додатку №1 до даного договору, та передати виконані роботи замовнику за Актом приймання виконаних будівельних робіт, а замовник в свою чергу зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх відповідно до умов цього договору.

На підтвердження виконання будівельно-монтажних робіт, позивачем надано: акт приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів №1 від 04 грудня 2017 року (т.3 а.с.77); рахунок на оплату №СФ-1214/07 від 14 грудня 2017 року (т.3 а.с.79); довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року (т.3 а.с.81); акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (т.3 а.с.82-83); підсумкову відомість ресурсів (т.3 а.с.84-85); рахунок на оплату №СФ-1218/23 від 18 грудня 2017 року (т.3 а.с.89); локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (т.3 а.с.96-97); рахунок на оплату №СФ-1226/36 від 26 грудня 2107 року (т.3 а.с.98); акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року (т.3 а.с.101-102); локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (т.3 а.с.105); рахунок на оплату №СФ-1229/06 від 29 грудня 2017 року (т.3 а.с.106); платіжні доручення №219 від 22 лютого 2018 року (т.3 а.с.128), №218 від 22 лютого 2018 року (т.3 а.с.129), №182 від 15 лютого 2018 року (т.3 а.с.130), №128 від 31 січня 2018 року (т.3 а.с.131), №109 від 31 січня 2018 року (т.3 а.с.132); податкові накладні №106 від 14 грудня 2017 року (т.3 а.с.133), №298 від 18 грудня 2017 року (т.3 а.с.134), №299 від 26 грудня 2017 року (т.3 а.с.135), №300 від 28 грудня 2017 року (т.3 а.с.136); квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.3 а.с.137).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» суд зазначає наступне.

11 вересня 2017 року між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» укладено договір надання послуг з розвантаження відходів №246 (т.3 а.с.138-140).

Відповідно до п.1.1. договору №246 від 11 вересня 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з розвантаження відходів, які прибувають на територію замовника вантажним автотранспортом, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: замовлення послуг №1 від 13 вересня 2017 року та №2 від 25 вересня 2017 року (т.3 а.с.142-143); рахунки на оплату №СФ-0918/03 від 18 вересня 2017 року, №СФ-0927/02 від 27 вересня 2017 року (т.3 а.с.144, 145); акти надання послуг №ОУ-0918/03 від 18 вересня 2017 року, №ОУ-0927/02 від 27 вересня 2017 року (т.3 а.с.146, 147); платіжне доручення №1761 від 13 грудня 2017 року (т.3 а.с.148).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «САНТАР-КОВ» суд зазначає наступне.

10 листопада 2017 року між ТОВ «САНТАР-КОВ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір №223 (т.3 а.с.179-181).

Відповідно до п.1.1. договору №223 від 10 листопада 2017 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги зазначені в п.1.2 цього договору, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги керуючись умовами цього договору.

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: акт прймання-передачі матеріально-технічних ресурсів №1 від 13 листопада 2017 року (т.4 а.с.183); рахунок на оплату №839 від 14 листопада 2017 року, №836 від 13 листопада 2017 року (т.4 а.с.184, 185); акти надання послуг №839 від 14 листопада 2017 року №836 від 13 листопада 2017 року (т.4 а.с.186, 187); платіжні доручення №38 від 15 січня 2018 року, №11 від 12 січня 2018 року (т.4 а.с.189).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СІТІЛЕНД ІНВЕСТ» суд зазначає наступне.

01 січня 2018 року ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СІТІЛЕНД ІНВЕСТ» укладено договір надання послуг з розвантаження відходів №5 (т.4 а.с.236-237).

Відповідно до п.1.1. договору №5 від 01 січня 2018 року, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з розвантаження відходів, які прибувають на територію замовника вантажним автотранспортом, відповідно до умов цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: замовлення послуг №1 від 08 січня 2018 року, №3 від 04 січня 2018 року, №4 від 22 січня 2018 року (т.4 а.с.239-242); рахунок на оплату №СФ-00019 від 11 січня 2018 року №СФ-00025 від 12 січня 2018 року, №СФ-00042 від 24 січня 2018 року (т.4 а.с.243-245); акт надання послуг №ОУ-00019 від 11 січня 2018 року, №ОУ-00025 від 25 січня 2018 року, №ОУ-00042 від 24 січня 2018 року (т.4 а.с.246-248).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» суд зазначає наступне.

22 лютого 2018 року між ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №18МБП02.1 (т.4 а.с.15).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: акт приймання-передачі №1 від 02 березня 2018 року (т.5 а.с.17); рахунок на оплату №18МБП/1 від 02 березня 2018 року (т.5 а.с.18); видаткову накладну №18МБП/1 від 02 березня 2018 року (т.3 а.с.19).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ТРАНЗІТ СТАЛЬ» суд зазначає наступне.

01 вересня 2017 року між ТОВ «ТРАНЗІТ СТАЛЬ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №80ВП (т.5 а.с.60-62).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: протокол узгодження договірної ціни від 01 вересня 2017 року (т.5 а.с.63); календарний графік виконання робіт від 01 вересня 2017 року (т.5 а.с.64); рахунок на оплату №СФ-0929/06 від 29 вересня 2017 року (т.5 а.с.65); акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року (т.5 а.с.66-67); довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2017 року (т.5 а.с.68); платіжні доручення №1691 від 04 грудня 2017 року та №1662 від 30 листопада 2017 року (т.5 а.с.74, 75).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФОРТКОМ ТРЕЙД» суд зазначає наступне.

12 квітня 2017 року між ТОВ «ФОРТКОМ ТРЕЙД» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №437 (т.5 а.с.148-151).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: попереднє замовлення №1 від 12 квітня 2017 року (т.5 а.с.152); специфікацію №1 від 12 квітня 2017 року (т.5 а.с.153); акт приймання-передачі №1 від 17 квітня 2017 року (т.5 а.с.154); видаткову накладну №14 від 17 квітня 2017 року (т.5 а.с.155); платіжні доручення №597 від 23 травня 2017 року та №619 від 25 травня 2017 року (т.5 а.с.156, 157); податкову накладну №14 від 17 квітня 2017 року (т.5 а.с.158).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФРЕШЛАЙТ» суд зазначає наступне.

08 грудня 2017 року між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ФРЕШЛАЙТ» укладено договір надання послуг з розвантаження відходів №333 (т.5 а.с.160-161).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: замовлення послуг №1 від 08 грудня 2017 року (т.5 а.с.162); рахунки на оплату №СФ-00542 від 11 грудня 2017 року, №СФ-00539 від 08 грудня 2017 року (т.5 а.с.163, 164); акти надання послуг №ОУ-00539 від 08 грудня 2017 року, №ОУ-00542 від 11 грудня 2017 року (т.5 а.с.165, 166); податкові накладні №4 від 08 грудня 2017 року, №5 від 11 грудня 2017 року (т.5 а.с.167); платіжне доручення №112 від 31 січня 2018 року (т.5 а.с.169).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ХАЙБЕР» суд зазначає наступне.

16 серпня 2018 року між ТОВ «ХАЙБЕР» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №16/08-18 (т.5 а.с.176-177).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: попереднє замовлення №1 від 16 серпня 2018 року (т.5 а.с.178); специфікацію №1 від 16 серпня 2018 року (т.5 а.с.179); акт приймання-передачі №1 від 16 серпня 2018 року (т.5 а.с.180); попереднє замовлення №2 від 03.10.2018 року (т.5 а.с.181); специфікацію №2 від 03 жовтня 2018 року (т.5 а.с.182); акт приймання-передачі №2 від 03 жовтня 2018 року (т.5 а.с.183); попереднє замовлення №3 від 02 листопада 2018 року (т.5 а.с.184); специфікацію №3 від 02 листопада 2018 року (т.5 а.с.185); акт приймання-передачі №3 від 02 листопада 2018 року (т.5 а.с.186); попереднє замовлення №4 від 05 листопада 2018 року (т.5 а.с.187); специфікацію №4 від 05 листопада 2018 року (т.5 а.с.188); акт приймання-передачі №4 від 05 листопада 2018 року (т.5 а.с.189); попереднє замовлення №5 від 07 листопада 2018 року (т.5. а.с.190); специфікація №5 від 07 листопада 2018 року (т.5 а.с.191); акт приймання-передачі №5 від 07 листопада 2018 року (т.5 а.с.192); рахунки на оплату №141 від 20 грудня 2018 року, №132 від 17 грудня 2018 року, №131 від 17 грудня 2018 року, №125 від 14 грудня 2018 року, №124 від 13 грудня 2018 року, №116 від 12 грудня 2018 року, №105 від 05 грудня 2018 року, №100 від 03 грудня 2018 року, №68 від 07 листопада 2018 року; №67 від 05 листопада 2018 року, №66 від 02 листопада 2018 року, №64 від 03 жовтня 2018 року, №61 від 16 серпня 2018 року (т.5 а.с.217-229).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «ХАЛБРЕЙН» суд зазначає наступне.

17 квітня 2018 року між ТОВ «ХАЛБРЕЙН» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №0417.1 (т.6 а.с.83-85).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: попереднє замовлення №1 від 17 квітня 2018 року (т.6 а.с.86); специфікацію №1 від 17 квітня 2018 року (т.6 а.с.87); акт приймання-передачі №1 від 17 квітня 2018 року (т.6 а.с.88); рахунок на оплату №СФ-0417/01 від 17 квітня 2018 року (т.6 а.с.89); видаткову накладну №РН-0417/01 від 17 квітня 2018 року (т.6 а.с.90); платіжні доручення №1252 від 07 вересня 2018 року та №531 від 02 травня 2018 року (т.6 а.с.91, 92); податкову накладну №42 від 17 квітня 2018 року (т.6 а.с.93).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ТОВ «СОЮЗ ІМПОРТ» суд зазначає наступне.

20 червня 2018 року між ТОВ «СОЮЗ ІМПОРТ» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №20/06-2018-2 (т.6 а.с.94-96).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: специфікацію №1 від 20 червня 2018 року (т.6 а.с.97); попереднє замовлення №1 від 20 червня 2018 року (т.6 а.с.98); акт приймання-передачі №1 від 21 червня 2018 року (т.6 а.с.99); рахунок на оплату №123 від 21 червня 2018 року (т.6 а.с.100); видаткову накладну №123 від 21 червня 2018 року (т.6 а.с.101).

Щодо взаємовідносин між ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» та ПП «РАФ-СЕРВІС» суд зазначає наступне.

19 березня 2018 року між ПП «РАФ-СЕРВІС» та ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» укладено договір поставки №01/03.18 (т.6 а.с.106-110).

На підтвердження виконання вищевказаного договору, позивачем надано: договір відповідального зберігання №01/03.18-Х від 19 березня 2018 року (т.6 а.с.111-112); видаткову накладну №66 від 26 березня 2018 року (т.6 а.с.113); товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів №66 від 26 березня 2018 року (т.6 а.с.114); видаткову накладну №67 від 27 березня 2018 року (т.6 а.с.115); акт №162 передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 23 квітня 2018 року (т.6 а.с.118).

Дослідивши надані позивачем первинні документи, суд зазначає, що вони містять достатній обсяг обов`язкових реквізитів, які дають можливість встановити зміст та обсяг господарських операцій (в тому числі щодо обсягу наданих послуг).

Крім того, суд вважає, що надані ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ» первинні документи не мають суттєвих дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України.

При цьому, суд зазначає, що платник податків, який придбав товар (послугу) в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом. Такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а мусять ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

У разі якщо податковий орган не доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року по справі №810/4630/14.

Суд також зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування витрат та податкового кредиту.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також, норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року по справі №820/13380/13-а.

Щодо посилань відповідача на відсутність сертифікатів відповідності (якості), суд зазначає, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року по справі №804/4787/16.

Крім того, суд зазначає, що не надання до перевірки позивачем документів (додаткових угод, договорів, тощо) щодо залучення контрагентами позивача сторонніх організацій для надання вказаних в договорах заключених позивачем послуг, не доведено відповідачем належними та достатніми доказами, тому суд зазначає, що твердження відповідача про неможливість виконання обов`язків контрагентами є невстановленим судом та недоведеним відповідачем.

Також судом встановлено, що на час здійснення господарських операцій за перевіряємий період, контрагенти позивача були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також як платники ПДВ.

Враховуючи вид діяльності позивача суд зазначає, що твердження відповідача про відсутність економічної мети по здійсненню господарських операцій з контрагентами щодо яких встановлені порушення спростовуються наданими позивачем та наявними в матеріалах справи первинними документами.

Щодо твердження позивача відносно наявності заборгованості по господарським операціям у взаємовідносинах з контрагентами судом встановлено, що вони обумовлені умовами договорів, що не свідчить про порушення вимог податкового законодавства ТОВ «НВК «УКРЕКОПРОМ».

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, обов`язок доведення неправомірності дій платника податку покладений на суб`єкта владних повноважень. При цьому, у разі надання контролюючим органом доказів, які б свідчили, що позивач не задекларував податкові зобов`язання, або викривив інформацію в первинних документах, платник податків має спростувати ці доводи. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем доведено правомірність здійснення господарських операцій з контрагентами.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року по справі №П/811/2507/14.

Таким чином, висновки відповідача, які ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагентів позивача, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, що перевірявся, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів. А відтак - суд робить висновок про недоведеність з боку відповідача факту порушення позивачем податкового законодавства та відповідно вважає його податкові повідомлення-рішення необґрунтованими.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що " коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2019 року №, №, № підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» в сумі 19 210,00 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1338 від 16.08.2019 року, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2019 року №, №, № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 22.05.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 2 407 921 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 22.05.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 2 915 662 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 22.05.2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 704 грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «УКРЕКОПРОМ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 06 листопада 2019 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.