Справа № 820/3181/18
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року

Київ

справа №820/3181/18

адміністративне провадження №К/9901/16019/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Саприкіної І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 (головуючий суддя: Шляхова О.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 (головуючий суддя: Лях О.П., судді Подобайло З.Г., Бегунц А.О.) у справі №820/3181/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» в особі відділення № 11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК», Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2018 до Харківського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: ОСОБА_2 , ПАТ «АКТАБАНК» в особі відділення № 11 «Харківське регіональне управління «ПАТ «АКТАБАНК», Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати рішення (дії) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліша В.М. щодо визнання укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «АКТАБАНК» в особі Начальника відділення № 11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р.Г. договору банківського вкладу «Універсальний» № В11- 0573/Т/630695 від 05.08.2014 нікчемним.

- визнати протиправними і скасувати рішення (дії) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. щодо невключення ОСОБА_1 за укладеним ним із ПАТ «АКТАБАНК» в особі Начальника відділення № 11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скалою Р.Г. договором банківського вкладу «Універсальний» № В11- 0573/Т/630695 від 05.08.2014 до повного переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. включити ОСОБА_1 до вказаних переліку і реєстру та відшкодувати йому його кошти за вказаним банківським вкладом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не вчинено дій, спрямованих на виплату належних позивачу коштів, що знаходяться на депозитному рахунку, відкритому банком на ім`я позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 закрито провадження у справі №820/3181/18 в частині позовних вимог щодо зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. включити ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 скасовано, справу №820/3181/18 в частині позовних вимог щодо зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. включити ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Частині позовних вимог, направлених на продовження розгляду, було присвоєно новий єдиний унікальний номер №520/10509/18 та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018 справа № 520/10509/18 розподілена до провадження судді О.В.Шевченко.

Подальший розгляд справи № 820/3181/18 здійснюється в межах наступних позовних вимог:

- визнати протиправними і скасувати рішення (дії) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліш В.М. щодо визнання укладеного між ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) та ПАТ «АКТАБАНК» в особі Начальника відділення № 11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р.Г. договору банківського вкладу «Універсальний» № ВИ- 0573/Т/630695 від 05.08.2014 нікчемним.

- визнати протиправними і скасувати рішення (дії) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Куліш Віктора Миколайовича щодо невключення ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) за укладеним ним із ПАТ «АКТАБАНК» в особі Начальника відділення № 11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р.Г. договором банківського вкладу «Універсальний» № ВИ- 0573/Т/630695 від 05.08.2014 до Повного переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 6.17) включити ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і Реєстру та відшкодувати йому його кошти за вказаним банківським вкладом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 08.01.2019, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. щодо визнання нікчемним укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «АКТАБАНК» в особі начальника відділення №11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р.Г . договір банківського вкладу "Універсальний" № В11-0573/Т/630695 від 05.08.2014.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича щодо невключення ОСОБА_1 до Повного переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, за рахунком № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку ОСОБА_1 , відкритого у ПАТ «АКТАБАНК» № НОМЕР_2 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування, водночас Уповноваженою особою Фонду не доведена наявність підстав для визнання договору нікчемним та невключення даних про рахунок позивача до переліку рахунків ПАТ «АКТАБАНК», за якими позивач має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, 05.06.2019 Уповноважена особа Фонду направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі №820/3181/18, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перевіркою виявлено, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та банком, має ознаки нікчемності правочину на підставі частини третьої статті 38 цього Закону, зокрема, такого, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, а тому до нього правомірно застосовано відповідні наслідки.

Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2019 відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.

03.07.2019 на адресу Верховного Суду надійшла адміністративна справа №820/3181/18

Ухвалою Верховного Суду від 29.10.2019 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Інші учасники справи правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту встановлення судами фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та встановив таке.

Судами попередніх інстанцій у межах спірних правовідносин встановлено, що 05.08.2014 між ПАТ «АКТАБАНК» в особі начальника Відділення №11 «Харківське регіональне управління «ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р.Г. (Банк) та фізичною особою ОСОБА_1 (Вкладник) укладено договір банківського вкладу «Універсальний» №В11-0573/Т/630695.

Відповідно до умов вказаного договору: Вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в сумі 193000,00 грн. терміном на 3 місяці з 05.08.2014 по 05.11.2014 включно під 13 відсотків річних. Днем закінчення строку вкладу та днем розрахунку вважається останній день строку Вкладу. Для внесення суми вкладу Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 . Кошти на вкладний (депозитний) рахунок можуть бути внесені Вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку.

Згідно меморіального ордеру № 118690 від 05.08.2014 на відкритий рахунок позивача платником ОСОБА_2 перераховано грошові кошти у розмірі 193000,00 грн.

В подальшому, позивач 26.09.2014 звернувся до начальника відділення № 19 ПАТ «АКТАБАНК» із заявою про видачу через касу грошових коштів у розмірі 193000,00 грн та нарахованих відсотків.

В свою чергу, грошові кошти у розмірі 193000,00 грн та нараховані на цю суму відсотки ПАТ «АКТАБАНК» повернуті не були, що не оспорюється сторонами.

Згодом позивач 08.10.2014 також звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «АКТАБАНК» з листом, в якому просив повідомити результат розгляду вказаної заяви, а також повідомити, чи внесено дані щодо виплати йому по вкладу за вказаним договором та термін виплати коштів, тощо.

Листом за № 4220 від 16.10.2014 позивачу надана відповідь, якою заявника повідомлено про те, що в ПАТ «АКТАБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці - з 17.09.2014 по 17.12.2014, під час якої відповідно до приписів частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань перед кредиторами, та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 №576 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 прийнято рішення №90 про запровадження в банку з 17.09.2014.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 16.01.2015 №6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Приходько Ю.В. строком на 1 рік з 16.01.2015 по 15.01.2016 включно.

В подальшому, позивач звернувся 26.01.2015 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб особи Приходько Ю.В., в якій просив повідомити про результати розгляду заяви від 26.09.2014, а також повідомити, чи внесені дані щодо виплати йому вкладу за вказаним договором та терміни виплати коштів.

На вищезазначену заяву надана відповідь від 07.04.2015 за № 1314, згідно якої, з метою встановлення дійсних, фактичних обставин, які передували операціям щодо створення штучних умов для незаконного отримання відшкодування за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду звернулась до прокуратури м. Дніпропетровська із заявою щодо встановлення наявності або відсутності складу злочину в діях окремих осіб.

26.10.2017 на адресу позивача було направлено повідомлення №2550 про нікчемність правочинів згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та банківських операцій проведених, зокрема, з вкладником ОСОБА_1 за депозитним договором від 05.08.2014 №В11-0573/Т/630695.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Зміст наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 16.09.2014 № 576 «Про віднесення ПАТ «Актабанк» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 , відкритому відповідно до укладеного з ПАТ «Актабанк» договору банківського вкладу від 05.08.2014 № В11-0573/Т/630695, знаходились грошові кошти у розмірі 193 000 грн.

Відповідно до наданого меморіального ордеру від 05.08.2014 № 118690 зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок позивача № НОМЕР_2 відбулось шляхом перерахування останніх з поточного рахунку ОСОБА_2 і це відповідає приписам пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція 492), та підпункту 1.2.1 пункту 1.2 договору банківського вкладу від 05.08.2014 №В11-0573/Т/630695.

При цьому, здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією № 492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.

За змістом вищенаведених статей Закону 4452-VI, Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у повідомленні від 26.10.2017 № 2550 про нікчемність правочинів Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Актабанк» як на підставу для застосування наслідків нікчемності до правочину, укладеного між позивачем та ПАТ «Актабанк», посилається на підпункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, відповідно до якої правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Актабанк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Відтак, метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

Отже, позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Актабанк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI.

Суд зазначає, що на позивача у цій справі поширюється конституційний принцип «для особи приватного права дозволено все, що не заборонено законом», який закріплений в частині першій статті 19 Конституції України та сформульований наступним чином: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тоді, як застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI,Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія судів також враховує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Аналогічна позиція була висловлена Пленумом Верховного Суду України в постанові від 03 липня 2015 року № 13.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права при вирішенні адміністративного спору про застосування наслідків нікчемності до договорів банківського вкладу, укладених з ПАТ «АКТАБАНК», викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.05.2019 у справі №804/9733/15, від 29.05.2019 у справі № 820/3198/18, від 15.08.2019 у справі №820/3110/18.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 823 від 26 травня 2016 року внесено зміни до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14. Пункт 5 розділу ІІ вказаного Положення викладено у новій редакції, зокрема, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Схожі приписи містяться і в п.6 розділу ІІ вказаного Положення чинних станом на момент розгляду справи.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявності правових підстав вважати договір банківського вкладу № В11-0573/Т/630695 від 05.08.2014 нікчемним та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даного договору, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом № 4452-VI, для не включення ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, тобто Уповноважена особа Фонду, як суб`єкт владних повноважень та сторона у справі, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України не довела правомірності своїх дій (рішень) у спірних правовідносинах з позивачем.

Доводи касаційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним і скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліш В.М. щодо визнання укладеного між ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) та ПАТ «АКТАБАНК» в особі Начальника відділення №11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р . Г. договору банківського вкладу «Універсальний» № В11 - 0573/Т/630695 від 05.08.2014 нікчемним, Суд зазначає таке.

Згідно з частин 1, 2, 10 статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «АКТАБАК». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), жодні права яких не можуть порушуватися унаслідок прийняття цього наказу.

Таким чином, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 12.09.2018 №805/5186/15-а, від 11.04.2018 № 910/12294/16, від 16.05.2018 № 910/24198/16 та від 04.07.2018 № 819/353/16.

Отже, встановлена правова природа вказаного повідомлення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому, позовні вимоги в цій частині не можуть бути розглянуті в судовому порядку та підлягають закриттю.

Водночас не заслуговує на увагу посилання скаржника, що Відділення №11 «Харківського регіонального управління» ПАТ «АКТАБАНК» згідно внесеного запису до державного реєстру банків України закрите 14.08.2018 та має бути виключено як третя особа у справі, оскільки процесуальним законодавством не передбачено виключення, зазначених позивачем, третіх осіб.

Згідно частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвалені у справі судові рішення суддів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню в частині позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліш В.М. щодо визнання укладеного договору банківського вкладу «Універсальний» № В 11- 0573/Т/630695 від 05.08.2014 нікчемним, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі №820/3181/18 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліш В.М. щодо визнання укладеного між ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) та ПАТ «АКТАБАНК» в особі Начальника відділення №11 «Харківське регіональне управління» ПАТ «АКТАБАНК» Скали Р.Г. договору банківського вкладу «Універсальний» № В 11- 0573/Т/630695 від 05.08.2014 нікчемним, скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.

В решті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі №820/3181/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді Верховного Суду С.М. Чиркін

А.А. Єзеров

І.В. Саприкіна