Справа № 420/4623/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4623/19

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В. ухвала суду першої інстанції постановлена у м. Одесі 02 серпня 2019 року
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, скасування реєстраційної дії, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Тузлівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення № 589-1 від 11 липня 2019 року «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 »; визнання протиправним та скасування рішення № 590-1 від 11 липня 2019 року «Про покладання обов`язків сільського голови»; поновлення на посаді; скасування реєстраційної дії № 5000410 від 26 липня 2019 року щодо зміни керівника Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

При цьому, з метою забезпечення адміністративного позову позивачем подано відповідну заяву до суду, з якої вбачається про необхідність зупинення оскаржуваних рішень Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 589-1 від 11 липня 2019 року «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1» та № 590-1 від 11 липня 2019 року «Про покладання обов`язків сільського голови».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковий висновок суду першої інстанції про відмову у забезпеченні адміністративного, так як відповідною заявою позивача підтверджено очевидну небезпеку, що для відновлення порушених прав позивача необхідно буде додати значних зусиль та витрат, а тому таке клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково не надано належної правової оцінки очевидній протиправності оскаржуваних рішень.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не доведено очевидної протиправності оскаржуваних рішень, прийнятих на позачергової сесії Тузлівської сільської ради 11 липня 2019 року, а також існування інших підстав для забезпечення позову, що стало підставою для відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову, з якою погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статі встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалах про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, пунктом 18 вказаного Пленуму встановлено, що забезпечення адміністративного позову у справах про звільнення з публічної служби, шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення позивача з посади, фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов`язків, виплатою заробітної плати, а як наслідок фактично вирішує правовий спір без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Судовою колегією встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення адміністративного позову у зв`язку з наявністю у нього суб`єктивного переконання, що у межах спірних правовідносин існує пряма загроза порушення його прав через існування оскаржуваних рішень, якими достроково припинено його повноваження, як голови Тузлівської сільської ради, а також тимчасово покладено обов`язки сільського голови на іншу особу.

Крім того, позивач вважає очевидно протиправними оскаржувані рішення сільської ради.

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, як зазначалось у вищевикладених висновках Пленуму Вищого адміністративного суду України, зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) без дослідження обставин та доказів у справі, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, без дослідження обставин та доказів у справі, колегія суддів також вважає неможливим забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення сільської ради про тимчасове покладення обов`язків сільського голови на іншу особу.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що у випадку задоволення позовних вимог позивача та скасування оскаржуваних рішень за наслідком розгляду даної справи, його порушені трудові права будуть повністю поновлені.

Крім того, позивачем у поданій заяві не обґрунтовано очевидної протиправності оскаржуваних рішень, з посиланнями на відповідні положення чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відмову у задоволенні клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, а також не допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для відмови у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 311, 316, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.