Справа № 522/15548/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/848/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Лазебного Ігоря Ігоровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.09.2019 року звернувся до суду з позовом до поліцейського 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону УПП в Миколаївській області ДПП лейтенанта поліції Лазебного Ігоря Ігоровича, третя особа: УПП в Миколаївській області ДПП, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якому позивач просить суд скасувати Постанову серії ДП18 №522331 від 29.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Також просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову вказано, що 29.08.2019 року на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 114 км, поліцейським 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону УПП в Миколаївській області ДПП лейтенантом поліції Лазебним І.І. було зупинено транспортний засіб Lexus RХ 350, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який повідомив, що позивач здійснив обгін на ділянці дороги, що має по дві смуги руху у кожному напрямку та розділені суцільною лінією, чим порушив вимогу п.14.6.е ПДР. За цим фактом за тією ж адресою поліцейським було винесено постанову серії ДП18 №522331 від 29.08.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Проте, з вищевказаною постановою позивач не згоден та вважає, що правил дорожнього руху він не порушував, оскаржувана постанова винесена з порушеннями діючого законодавства, без з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 17.09.2019 року провадження у справі відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.10.2019 року.

07.10.2019 року та 11.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача - Тарасюк І. надійшов відзив, в якому зазначено, що під час патрулювання 29.08.2019 року інспекторами УПП Миколаївської області ДПП на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 114 км, було виявлено порушення ПДР водієм транспортного засобу Lexus RХ 350, д.н.з. НОМЕР_1 , який перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Додатку ПДР України та здійснив обгін іншого транспортного засобу, чим порушив п.14.6.е ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За дане правопорушення відповідачем відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ним вимог ч.2 ст.122 КУпАП. Проте, позивачем в обґрунтування свого позову не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували факт перетину суцільної лінії. Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс Постанову відповідно до чинного законодавства. Доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставними, необґрунтованими, вважає, що позивач надавши позов, намагається уникнути встановленої законом відповідальності, у зв`язку з чим, просив суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити. Крім того до відзиву було долучено диск з фотоматеріалами та фотокарткою даної події.

У судове засідання призначене на 10.10.2019 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 31.10.2019 року.

Учасники судового процесу в судове засідання призначене на 31.10.2019 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач ОСОБА_1 в прохальній частині позову просив справу розглядати за його відсутністю.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 05.11.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.08.2019 року ОСОБА_1 інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Лазебним І.І. за постановою серія ДП18 №522331 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

У постанові серії ДП18 №522331 зазначено, що 29.08.2019 року о 17.53 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 114 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus RХ 350, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на ділянці дороги що має по дві смуги руху у кожному напрямку та розділена суцільною лінією, чим порушив п.14.6.е ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст.33, 284 КУпАП, застосував до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. на підставі ч.2 ст.122 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами НОМЕР_2 з відеореєстратора та з нагрудного відеореєстратора.

Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення від 19.06.2019 року серії ЕАВ №1245351 був ознайомлений та отримав її копію на місці правопорушення, про що свідчить його підпис у постанові.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.5 ПДР, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п.8.5.1 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п.34.1 ПДР, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до п.14.6.е ПДР, обгін заборонено на дорогах, що мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку.

Обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З оглянутого судом відеозапису, що надано з боку відповідача, судом встановлено: В подальшому, даний транспортний засіб, був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху.

Інспектор представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст.279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення, а саме, порушення вимог п.14.6.е ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, після чого інспектором винесено постанову та накладено стягнення у розмірі 425,00 грн. відповідно до санкції статті.

Згідно ст.285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено копію оскаржуваного документу.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своєму позові, як на підставу скасування постанови, позивач посилається на те, що транспортним засобом Lexus RХ 350, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, було зупинено безпідставно, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, просив показати відеозапис, на якому зафіксовано правопорушення, але йому було відмовлено, вказавши, що відеозапис буде представлено на вимогу суду. Також просив не складати відносно нього протокол, але його прохання були проігноровані. Проте, з таким твердженням не можливо погодитись, виходячи з наступного.

Позивач не вбачає в своїх діях порушення Правил дорожнього руху, проте з відеозапису F5326 з відеореєстратора на 17.53.33 хв. зафіксовано, як автомобіль темного кольору перетнув розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) Додатку 2 ПДР, здійснивши при цьому обгін іншого транспортного засобу, а саме, вантажного автомобіля. Зазначене підтверджується ї фотознімком, зробленим з вищевказаного відеозапису.

Також, з відеозапису з нагрудного відеореєстратора DM-4146 на 17.54.57 хв. позивач сам не заперечував факту правопорушення, зазначивши, що на три метра виїхав за цю полосу.

Крім того, з моменту зупинки автомобіля водій поводить себе некоректно, висловлюється словами ненормативної лексики, під час розгляду справи та складання ним постанови.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що на ділянці дороги, в напрямку, по якій рухався автомобіль Lexus RХ 350, д.н.з. НОМЕР_1 , та на якій було вчинено правопорушення, дві смуги руху. Отже, під час об`їзду будь-якого транспортного засобу, позивач здійснив виїзд на зустрічну смугу при наявності вузької суцільної лінії, яку перетинати заборонено. Обгоном вважається випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху, що в свою чергу і здійснив водій вищевказаного транспортного засобу, увімкнувши лівий покажчик повороту, виїхавши при цьому на смугу зустрічного руху, випередивши транспортний засіб, який рухався попереду в попутному напрямку, перетнувши суцільну лінію, після чого повернувся на смугу по якій рухався, та був зупинений працівниками поліції.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив п.14.6.е ПДР України.

Враховуючи досліджені судом докази і обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються доказами наданими відповідачем.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем було надано до суду докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №522331 від 29.08.2019 року інспектор 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону УПП в Миколаївській області ДПП лейтенант поліції Лазебний І.І. діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст.9, ч.2 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до поліцейського 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Лазебного Ігоря Ігоровича (м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1-Б/1), третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1-Б/1), про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2019 року.

Суддя: Домусчі Л.В.