Справа № 1.380.2019.001470
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Лунь З.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7930/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Шемеляк М. С.

представника відповідача: Герасимчука Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі № 1.380.2019.001470 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зупинення експлуатації приміщень, -

ВСТАНОВИВ :

29.03.2019р. позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області звернувся в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2 ) про зупинення експлуатації двох будівель за адресою: АДРЕСА_1 , до усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбовування) та відімкнення від джерел живлення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2019р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував докази усунення порушень правил протипожежної безпеки.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Шемеляк М.С. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Герасимчук Ю.Ю. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.11.2005р., свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 20.11.2005р. відповідач ОСОБА_2 являється власником нежитлового приміщення загальною площею 354,7 кв.м. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 31)

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 18.02.2019р. по 22.02.2019р. позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області в особі провідного інспектора Дрогобицького РВ ГУ ДСНС у Львівській області Живчина А.А. в присутності відповідача ФОП ОСОБА_2 на підставі наказу № 11 від 17.01.2019р. провів планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки цеху по обробці деревини в АДРЕСА_2 . (а.с. 28- 29)

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт №11 від 22.02.2019р. в якому зазначено ряд порушень виявлених в ході проведеної перевірки, а саме:

1) посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМ України від 26.06.2013 р. № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях», (п. 16 розділ II НАПБ А.01.001-2014);

2) територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не в повній мірі забезпечено відповідними знаками безпеки, (п. 8 розділ II НАПБ А.01.001- 2014);

3) сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням, (п. 2.31 розділ III НАПБ А.0L.001-2014);

4) будівлі не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б 8.2.5-38:2008. (п. 1.21 розділ IV НАПБ А.01.001-2014);

5) не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, (п. 1.20 розділ IV НАПБ А.01.001-2014);

6) всі з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів та кабелів не здійснено за допомогою зварювання, зварювання, паяння або затискачів, (п. 1.6 розділ IV ОСОБА_4 А.01.001-2014);

7) будівлі та приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, системою передавання тривожних сповіщень, автоматичною системою пожежогасіння - фарбувальна дільниця, системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей), (п. 1.2 розділ V НАПБ А.0 L« 1-2014);

8) територію не забезпечено пожежними щитами. (п. 3.11 розділ V НАПБ А.01.001-2014);

9) територію та приміщення, не в повній мірі забезпечені первинними засобами пожежогасіння, (п. 3.6 розділ V НАГІБ А.01.001-2014);

10) не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта. ( п.1, п.З ПКМУ №956);

11) електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки), (п. 1.16 розділ IV НАПБ А.01.001- 2014);

12) допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення отворів в протипожежних перешкодах, що відокремлюють виробничі приміщення від загальних приміщень, (п. 1.24 розділ IV НАПБ А.01.001-2014);

13) допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (люк у перекритті в приміщенні коридору на другому поверсі виробничого цеху), (п. 2.3 розділ Ш НАПБ А.01.001-2014);

14) дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, (п. 2.5 розділ ПІ НАПБ А.01.001-2014);

15) для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні, (п. 2.9 розділ Ш НАПБ А.01.001- 2014):

16) допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення отворів в протипожежних перешкодах, що відокремлюють виробничі приміщення від складських, (п. 1.24 розділ IV НАПБ А.01.001-2014);

17) у виставковому залі та в коридорі виробничого цеху допускається підвішування електричної лампи безпосередньо на електричному проводі, (п. 1.18 розділ IV НАПБ А.01.001-2014):

18) для контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу (пожежного гідранту) не проведено випробування на тиск та витрату води з оформленням акта. (п. 2 підп. 2.1 розділ V НАПБ А.01.001-2014);

19) не проведено інструктаж з питань пожежної безпеки з працівниками, (п. 15 розділ П НАГІБ А.ОЇ.001 -2014);

20) шляхи евакуації у виробничому цеху захаращено різними предметами та обладнанням, (п. 2.37 розділ III НАПБ А.01.001-2014);

21) не здійснено технічне обслуговування вогнегасників, (п. 3.17 розділ V НАПБ А.01.001-2014);

22) електромережа у виробничих та складських приміщеннях не відповідає вимогам ПУЕ. (п. 3.17 розділ V НАПБ А.01.001-2014);

23) працівниками не об`єкта не дотримуються встановленого протипожежного режиму (допускається куріння в допоміжних приміщеннях виробничого цеху) tn. 11 розділ II НАПБ А.01.001-2014);

24) допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами, (п. 1.18 розділ IV НАПБ АО 1.001- 2014). (а.с.11-25)

19.02.2019р. контролюючий орган з огляду на виявлені в ході перевірки порушення склав відносно відповідача протокол про адміністративне правопорушення ЛВ № 007458 згідно ст.188-8 КУпАП. ( а.с. 26)

Отже, позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області встановив що ФОП ОСОБА_2 здійснює діяльність з численними порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Численні порушення є загрозою для безпечного здійснення господарської діяльності відповідача.

ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Із змісту п. 29, п.33 та п.43 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України видно, що об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

В п.21 ч.1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

п. 12 ч.1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

ст.70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014р. № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697.

В п.4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014р. № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 р. за № 252/26697 передбачено, що: пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Отже, з аналізу ст. 70 Кодексу цивільного захисту України та ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" видно, що у разі застосування за рішенням адміністративного суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, відновлення роботи таких об`єктів здійснюється згідно вимог ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

На час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не надано, а ті порушення, які залишались, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про існування підстав для застосування заходів реагування.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази щодо ОСОБА_2 повідомляв позивача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про повне усунення виявлених порушень у будівлях за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вимог ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що перевірити виконання порушень які зафіксовані в акті планової перевірки та які відповідач вважає усуненими, можливо лише шляхом проведення позапланової перевірки яка здійснюється на підставі заяви самого порушника згідно вимог абз.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду 9 контролю) у сфері господарської діяльності.

Як видно з матеріалів справи, від ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області така заява не надходила, позапланова перевірка не проводилась, тому не можна вважати, що відповідач усунув виявлені порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, лише особи які володіють спеціальними знаннями у сфері пожежної безпеки, уповноважені встановити наявність, відсутність чи усунення вчинених порушень. А тому, докази які надав відповідач, а саме фотознімки які вказують про усунення порушень, копія журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки, копія інструкції про заходи протипожежної безпеки і підтримання протипожежного стану, акти, протоколи, сертифікати накладна, тощо не свідчать про повне усунення виявлених під час перевірки порушень.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що такий захід реагування, як зупинення експлуатації будівель, має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. При цьому, погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування шляхом зупинення експлуатації будівель, оскільки вказаний захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки. Такий захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Тому, з огляду на встановлені позивачем порушення вимог техногенної та пожежної безпеки на об`єкті відповідача, застосування заходів реагування є обґрунтованим.

Доводи апелянта на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатацію двох будівель - є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом скаржника у використанні будівель в підприємницькій діяльності. Так, апелянт не посилається на жодні докази, які б ставили під сумнів висновок позивача щодо виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб що визначені Конституцією та законами України.

Інші доводи які викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі № 1.380.2019.001470 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя І.І. Запотічний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 04.11.2019р.