Справа № 826/9133/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9133/17 Головуючий у 1 інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 25.04.2017 р. № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки контролюючим органом встановлено факт видачі фіскального чеку на 100 гр. горілки, а не факт продажу алкогольних напоїв на розлив з метою споживання на місці його реалізації.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві здійснено фактичну перевірку магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , за результатами якої, складено акт перевірки від 10.04.2017 р. № 26/122/40/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено факт реалізації алкогольного напою - горілки на розлив з пляшки місткістю 0,5 літрів за ціною 14,50 грн. за 100 грамів, чим порушено статтю 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За наслідками, перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт фактичної перевірки від 10.04.2017 №26/122/40/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки) та прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.04.2017 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в розмірі 6 800,00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся зі скаргою до Головного управління державної фіскальної служби України у місті Києві, однак, скарга позивача залишена без розгляду, оскільки він звернувся з порушенням термінів, вказаних у пункті 86.7 статті 86 Податкового кодексу України.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення таким, що прийнято з грубим порушенням чинного законодавства,звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 р. (далі - Закон).

Відповідно до статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що роздрібна торгівля - діяльність продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого комерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

За приписами п.11 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

В силу ч.6 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення норм цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями регулюється, також, Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердили постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 (далі - Правила).

Згідно абз.2 п.2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів (п.22 Правил).

З системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" слідує, що до суб`єкта господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення ст.15-3 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

Як вбачається з акта перевірки від 10.04.2017 р. №26/122/40/ НОМЕР_1 , у магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить суб`єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , здійснюється реалізація алкогольних напоїв за наявності відповідної ліцензії, в той же час, в магазині здійснено реалізацію 100 грамів горілки «Пшенична» для споживання на місці з пляшки, місткістю 0,5 літрів, за ціною 14,50 грн. за 100 грамів, про що видано відповідний фіскальний чек.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не довів суду права здійснювати в продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Однак, апелянт зазначає, що в акті перевірки жодним чином не відображено, що продаж алкогольних напоїв (горілки) на розлив здійснювався в приміщенні магазину, в якому наявне будь - яке спеціально обладнане місце для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (стіл, стілець, стійка), а також, наявність посуду, в якому можна придбати такі напої на виніс та наявність відкритої пляшки горілки. Також, відсутня книга обліку реєстрових операцій контрольна стрічка на предмет продажу горілки на розлив.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять лише докази продажу позивачем алкогольних напоїв на розлив, проте, доказів споживання таких напоїв на місці будь якими особами, відповідачем суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи міститься пояснення продавця магазину позивача, яка заперечувала факт продажу горілки на розлив (а.с. 16).

Відповідачем не доведено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні магазину ОСОБА_1 , в якому наявні будь-які спеціальні умови і обладнання для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання за місцем їх реалізації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що, в даному випадку, мав місце продаж алкогольних напоїв, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Позивач має відповідну ліцензію, тому, підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій, відповідно до частини другої статті17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн. - не було.

Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року по справі №820/1335/17 зазначено наступне: «Суд відхиляє доводи відповідача, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт продажу позивачем алкогольного напою для його споживання на місці, оскільки останній може підтверджувати лише факт продажу алкогольного напою, проте не факт споживання його на місці реалізації. Таким чином, в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Під час перевірки посадовими особами не було встановлено факту продажу позивачем алкогольного напою на розлив саме для споживання на місці, а матеріалами справи, зокрема, актом перевірки, підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), оскільки позивач має відповідну ліцензію».

Таким чином, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 10.04.2017 р. № 26/122/40/ НОМЕР_1 є необґрунтованими, а тому податкове повідомлення-рішення від 25.04.2017 р. № , винесене на підставі акта перевірки від 10.04.2017 р. № 26/122/40/НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 25 квітня 2017 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.
Повний текст постанови виготовлено 04.11.2019 року