Справа № 353/666/19
Суддя: Луковкіна У. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/666/19
Провадження № 2-а/353/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання - Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП Івано-Франківської області, в особі сержанта поліції Грецької Анастасії Андріївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до сержанта поліції Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП Івано-Франківської області Грецької А.А. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 326810 від 30.06.2019 року, про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона не була зобов`язана пред`явити інспектору поліції поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки у відповідності до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Крім цього, справа розглядалась в порушення ст. 268 КУпАП, а саме їй не було роз`яснено її права та обов`язки, а розгляд справи відбувався у її відсутності. Жодних доказів на підтвердження її вини інспектором поліції не досліджено, не враховано вимоги ст. 33 КУпАП та не заслухано осіб, які беруть участь справі. А тому, вважає, що інспектор поліції порушила вимоги ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки адміністративної справи незначної складності (малозначної справи) та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч.ч. 3, ст. 257 КАС України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

11.07.2019 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4. від 11.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу строк для подання ним відзиву на позовну заяву.

19.07.2019 року, у зв`язку із закінченням строку відрядження та відрахуванням зі штату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області судді ОСОБА_4, розпорядженням керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області зобов`язано секретаря суду, відповідального за ведення адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення, здійснити повторний автоматичний розподіл справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП Івано-Франківської області Грецької А.А. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що перебувала у провадженні судді ОСОБА_4.

19.07.2019 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у адміністративній справі № 353/666/19 за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП Івано-Франківської області Грецької А.А. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, замінено суддю ОСОБА_4. та визначено головуючою суддею Луковкіну У.Ю.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. від 22.07.2019 року Луковкіної У. Ю. справу за адміністративним позовом прийнято до провадження, вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Також даною ухвалою до участі залучено, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області та йому надано п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 262 КАС України перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

В судовому засіданні 05.08.2019 року представник відповідача Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП Івано-Франківської області, в особі сержанта поліції Грецької А.А., просив розгляд справи відкласти, у зв`язку з відсутністю представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Розгляд справи було відкладено на 14 год. 00 хв. 15.08.2019 року.

13.08.2019 року від представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що позивачка в порушення п. 2.1 (г) ПДР не надала для перевірки працівнику поліції поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Працівником поліції було роз`яснено позивачці ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та відповідно до ст.ст. 278, 279 КУпАП розглянуто справу на місці вчинення адміністративного правопорушення і винесено оскаржувану постанову, яка була вручена позивачці під розписку. У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол у даному випадку не складався. Під накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі, не враховуються вимоги ст. 33 КУпАП. Під час розгляду справи поліціянтка з`ясувала всі обставини справи, заслухала пояснення позивачки, діяла на підставі та в межах повноважень визначених Законом. А отже, вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Крім цього зазначає, що позивачка не оспорює порушення нею п. 8.5.1 ПДР, за що встановлена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов`язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п.п. 2.1, 2.4 ПДР водій повинен мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А тому, вважає, що поліціянтка правомірно та в межах своєї компетенції склала на позивачку постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

15.08.2019 року, на підставі поданої позивачкою заяви, розгляд справи було відкладено на 15 год. 30 хв. 29.08.2019 року з викликом сторін.

22.08.2019 року від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив про наступне. Так, позивачка зазначила, що поліціянтка дійшла хибного твердження про те, що у неї не було при собі страхового полісу. Проте вона у відповідності до п. 21.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зобов`язана була його пред`являти. Крім цього, у відзиві зазначено, що вона нібито порушила п. 2.1. (г), тоді як даний пункт до неї немає жодного відношення, а стосується маршрутних транспортних засобів. Також, у відзиві вказано, що протокол в даній ситуації не складався. Враховуючи те, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має вищу юридичну силу ніж Постанови Кабінету Міністрів України, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

22.08.2019 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою позивачки та відповідача, 07.10.2019 року розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача, а 22.10.2019 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Судове засідання було відкладено на 14 год. 00 хв. 06.11.2019 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП Івано-Франківської області, в особі сержанта поліції Грецької А.А., в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - Брезіцький М.М. в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав:

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Судом встановлено, що 30.06.2019 року поліцейським СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Грецькою А.А. відносно позивачки ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 326810 від 30.06.2019 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення в розмірі 425 грн. штрафу, з тих підстав, що ОСОБА_1 (позивачка) 30.06.2019 року о 10 год. 50 х. по вул. Центральна в с. Остриня, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Primera 2,2 Pl», номерний знак НОМЕР_3 , перетнула горизонтальну лінію розмітки 1.1, чим порушила п. 8.5.1 ПДР, а також не мала при собі полісу обов`язкового страхування, чим порушила п. 2.1 (Ґ) ПДР, внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 3).

Так, згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 (Ґ) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У винесеній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачаються посилання на те, що до постанови додаються матеріали справи.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. від 22.07.2019 року витребувано у Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області матеріали справи, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі яких прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.06.2019 року серії ДПО18 № 326810, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Станом на день розгляду справи жодних матеріалів справи, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі яких прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.06.2019 року серії ДПО18 № 326810, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на адресу суду не надходило.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч. 5 ст. 258 КУпАП дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ № 1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року №1496/27941.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Згідно п. 21.2. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Так відповідно до ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Так, відповідачем не надано доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення правил дорожнього руху, яке могло бути підставою для складання відповідного протоколу.

Також, відповідачем не доведено законності вимог щодо пред`явлення позивачкою для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з огляду на відсутність обставин, передбачених законодавством для здійснення такого контролю.

Крім цього, відповідно до ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови, у ній не вказано технічний засіб, яким здійснено фотозйомку або відеозапис, що є грубим порушенням ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що вищезазначена постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Проте, поліціянткою при складанні постанови не були належним чином зібрані та досліджені докази, передбачені ст. 251 КУпАП. Тобто відповідачем, на підтвердження своїх заперечень не надано належних та допустимих доказів, зібраних під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, оскаржувана постанова містить також посилання на те, що ОСОБА_1 також керуючи транспортним засобом перетнула горизонтальну розмітку 1.1., чим порушила п. 8.5.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за 1 ст. 122 КУпАП. Однак, в порушення ч. 2 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до п п. 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Однак, у оскаржуваній постанові не зазначено, що ОСОБА_1 вчинила також адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та відсутні посилання на ч. 2 ст. 36 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень. До цього ж, у випадку підтвердження належними та допустими доказами порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 122 КУпАП дало б підставу поліціянтці для перевірки договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та у разі його відсутності чи не пред`явленні, притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, оскаржувана постанова не містить відомостей про те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення поліціянткою було роз`яснено ОСОБА_1 її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено частинами 1, 3 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2019 року відповідачу було запропоновано надати суду відзив на позовну заяву, всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, вказаною ухвалою суду було витребувано матеріали справи з Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Однак, станом на день розгляду адміністративної справи жодних належних та допустимих доказів, зібраних під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем на підтвердження вини позивачки, на виконання вищевказаної ухвали, на адресу суду від відповідача не надходило.

Як зазначено в частинах другій та п`ятій статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що поліціянтка, розглядаючи справу, з`ясувала всі обставини справи, оскільки на підтвердження викладених обставин ні до відзиву, ні до матеріалів справи не було надано жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та вину ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже, поліціянткою СРПП № 4 Тлумацацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Грецька А.А., як суб`єкт владних повноважень, діяла протиправно та прийняла необгрунтоване рішення без урахування та встановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає що оскаржувана постанова є протиправною.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Отже, суд вважає, що по даній справі не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в її діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За встановлених в судовому засіданні обстани, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 326810 від 30.06.2019 року, винесеною поліціянткою СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Грецькою А.А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. слід скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При такому вирішенні позову судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на рахунок держави.

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 126, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 286, 289, 292, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5-13, 72, 73, 77, 132, 139, 162, 241-247, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії поліціянтки СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Грецької Анастасії Андріївни (вул. Винниченка, 9, м. Тлумач Івано-Франківської області), що полягали у складанні відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 326810 від 30.06.2019 року

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 326810 від 30.06.2019 року, винесену поліціянткою СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Грецькою Анастасією Андріївною (вул. Винниченка, 9, м. Тлумач Івано-Франківської області) про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір покласти на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна

Повний текст судового рішення складено «06» листопада 2019 року.