Справа № 186/1669/19
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1669/19
Провадження №2-а/0186/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Скрипника Вячеслава Івановича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Скрипника В.І. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2019 року відповідач склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої, 10 жовтня 2019 року о 10 годині 40 хвилин в місті Першотравенську по вулиці Молодіжна, буд.3, здійснив зупинку в дії знаку "Зупинку заборонено" 3.34, чим порушив п.8.4 В ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Дана постанова є незаконною, оскільки працівник поліції не виконав умову статті 280 КУпАП, а саме: не з`ясував чи винна дана особа /а саме він/ у вчиненні зупинки в дії знаку "Зупинку заборонено" 3.34, та порушення п.8.4 В ПДР, оскільки він не паркував даний транспортний засіб та не порушував правил дорожнього руху, а на вимогу сказати хто тут припаркував авто, він відмовився, скориставшись своїм правом, а саме: статтею 63 Конституції України. Факт того, що авто ВАЗ - 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , було припарковано з порушенням правил ПДР він не заперечує, але наголошував поліціантам, що авто було припарковано не ним. Після зрозуміння того факту, що "каші ми сьогодні не зваримо" він попрохав надати докази, підтверджуючі наявність його вини, а саме: фото- чи відео- фіксації, пояснень свідків чи інших належних та допустимих доказів, але вони були відсутні, а найголовнішим доказом, яким поліцейський оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю був той факт, що він є власником автомобіля ВАЗ - 21154, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим постанова серії ДП 18 №360381 від 10 жовтня 2019 року підлягає скасуванню.

Адміністративна відповідальність по ч.1 ст.122 КУпАП настає за порушення вимог дорожніх знаків, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Окрім того, згідно вимог зазначеної статті в таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Диспозиція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, в т.ч. за порушення вимог дорожніх знаків. Тобто, для встановлення однієї з обов`язкових ознак складу даного адміністративного правопорушення - суб`єкт правопорушення - необхідно встановити, що саме він той водій, винний у порушенні вимог дорожніх знаків, що підтверджується відповідними доказами. Оскільки водій /згідно ПДД/ - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що свідчить про те, що саме він порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Крім того, після відкриття провадження в справі відповідачем не наведено та не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту порушенням ним вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Отже, відповідачем не доведено, що саме він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, що свідчить про відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, а тому він не може нести юридичну відповідальність.

Просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №360381 від 10 жовтня 2019 року; скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №360381 від 10 жовтня 2019 року та справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не надав, тому суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, відносно позивача інспектором Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Скрипником В.І. 10 жовтня 2019 року о 10:40 годині було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №360381, згідно якої, 10 жовтня 2019 року о 10:40 годині водій ОСОБА_1 , здійснив зупинку транспортного засобу "ВАЗ-21154" д/н НОМЕР_1 по вул.Молодіжній,3, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, в зоні дії дорожнього знаку "Зупинку заборонено", чим порушив п.8.4 В ПДР України.

На підставі даного порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, заперечень проти вимог позивача та викладених ним обставин, не спростував приведені позивачем твердження та не надав суду жодного належного та допустимого доказу по справі, яким би підтверджувалась вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Які докази відповідачем були враховані при встановлені вини позивача в порушенні Правил дорожнього руху, та застосування адміністративного стягнення, в тексті постанови не зазначено, і такі не повідомлені відповідачем суду.

Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не надав відзиву на позовну заяву, запису з нагрудної камери (відеореєстратора) та фотоматеріалів, які б давали суду можливість встановити виконання чи невиконання позивачем вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2019 року серії ДП18 №360381 є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Скрипника Вячеслава Івановича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовільнити.

Скасувати постанову серії ДП18 №360381 від 10 жовтня 2019 року, винесену інспектором Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Скрипником Вячеславом Івановичем відносно ОСОБА_1 , згідно якої останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.