Справа № 342/877/19
Суддя: Гайдич Р. М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/877/19
Провадження № 2-а/342/43/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гайдича Р.М.

секретаря с/з Лукасевич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городенка в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопчука Михайла Романовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський В.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1364843 від 26.07.2019, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капралом поліції Прокопчуком Михайлом Романовичем про притягнення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накласти на нього адміністративного стягнення у виді штрафу 255 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Позов мотивований тим, що згідно постанови серії ЕАВ № 1364843 від 26.07.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Прокопчуком Михайлом Романовичем, о 10 год. 46 хв. 26.07.2019, позивач - ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Старі Кривотули, Тисменицького району, Івано-Франківської області, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населених пунктах більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 90 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4. ПДР. Як наслідок, визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Однак, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, працівником поліції не надано достовірних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не надано можливості скористатися послугами адвоката і відкладення розгляду справи. Всупереч вимогам закону, відповідачем не було враховано пояснення, не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем Правил дорожнього руху у відповідній частині. В оскаржуваній постанові відповідачем не надано оцінки поясненням позивача, не зазначено жодних доказів, які б підтверджували подію правопорушення та вину позивача у порушенні Правил дорожнього руху, зокрема п. 12.4 «в». Також, позивача було позбавлено права на допит свідків під час розгляду вказаної справи. Позивач, факт вчинення адміністративного правопорушення заперечує, вказує, що 26.07.2019 рухаючись автодорогою Н-10 Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига, не порушував Правил дорожнього руху в частині швидкісного режиму, про що доводив поліцейському під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Даний позов поступив до суду 01.08.2019.

Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його адвоката. Одночасно зазаначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Представник відповідача 1 та відповідач 2 в судове засіданні повторно не з`явилися, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. 22 серпня 2019 року до суду від представника відповідача 1 ОСОБА_2 поступив відзив на позовну заяву. З поданого відзиву слідує, що представник відповідача просить суд врахувати даний відзив на позовну заяву та додані до нього матеріали під час прийняття рішення у справі, відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та розглядати справу без участі відповідача та його представника.

Представником позивача-адвокатом Візінським В.В. 02.10.2019 подано до суду заперечення на відзив.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи відзив на позов та заперечення на відзив, приходить до наступного висновку.

Як зазначено в позові, та підтверджується матеріалами справи, 26.07.2019 інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Прокопчуком М.Р. було складено постанову ЕАВ №1364843 та визнано ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню бо вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення та винесену із порушенням його прав.

Суд не погоджується з таким твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48 (пункт 1.10 ПДР). Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах (підрозділ 5 розділу 33 ПДР).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, у ході розгляду даної справи необхідно встановити чи здійснювався позивачем рух на транспортному засобі зі швидкістю, що перевищує п`ятдесят кілометрів на годину та саме в межах населеного пункту.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Судом з матеріалів справи, зокрема, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі встановлено, що ОСОБА_1 26.07.2019 о 09-49 год. керуючи автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , в смт.Отинія дорога Н-10 126 км, Тисменицького району, Івано-Франківської області, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населених пунктах більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 90 км/год, що зафіксовано приладом TRUCAM LTI 20/20 TC000680, чим порушив: п.12.4 ПДР. Інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Прокопчуком М.Р. інкриміновано ОСОБА_1 правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та визначено штраф у сумі 255 грн. Дата розгляду справи 26.07.2019 10:46:05, місце розгляду справи: Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Старі Кривотули, дорога Н-10, 127 км.

В матеріалах справи наявний наданий відповідачем фотознімок, здійснений сертифікованим приладом ТruСаm ТС 000680 (який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/-2903-2012 та пройшов повірку, чинну до 25.09.2019 року, на якому зафіксовано, що автомобіль БМВ без переднього номерного знаку, який належить позивачу, рухався зі швидкістю 90 км/год (а.с.39).

Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу ТruСаm ТС 000680, який наданий відповідачем і наявний в матеріалах справи та досліджений судом. На відеозаписі також відтворено розмову працівників поліції із позивачем після зупинки його ТЗ БМВ без переднього номерного знаку на якому ОСОБА_1 пояснює відсутність номерного знаку та, що він не бачив, як його зупиняли працівники поліції. Також ОСОБА_1 надав документи - посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. В подальшому йому було повідомлено про розгляд справи, про його права і вислухано працівником поліції (диск знаходиться а.с.52).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи, та беручи до уваги встановлені судом обставини, що мають значення для справи, суд приходить висновку, що в даному випадку позивач дійсно порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, а тому, відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд також зазначає, що покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, і в даному випадку, не є обов`язковим ототожнення суб`єкта, який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення з суб`єктом, який збирає докази (фіксує правопорушення).

В даному випадку, відповідач відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з положень вказаного рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці де він несе службу саме в той час.

Суд критично оцінює доводи позивача про порушення права на захист поліцейським та про відхилення його клопотання про розгляд справи за місцем проживання і на підставі чого оскаржувана ним постанова має бути скасована, оскільки він правом на захист скористався подаючи даний позов до суду, також на місці розгляду йому ніхто жодним чином не перешкоджав скористатись правовою допомогою. Але позивач тільки хотів з цією метою перенести справу не надаючи аргументів, що йому перешкоджає це зробити на місці розгляду справи.

З приводу місця розгляду справи на місці вчинення правопорушення то це передбачено нормами законодавством і не є обов`язком працівника поліції відправляти справу на розгляд за місцем проживання позивача.

Також суд відхиляє і доводи з приводу відсутності врахувань пояснень позивача та не подання будь-яких доказів, які б підтверджували факт правопорушення. Оскільки дані твердження спростовано дослідженими судом матеріалами справи.

З приводу допиту свідків, то обов`язкова наявність таких показань для притягнення особи до відповідальності за вчинене правопорушення не передбачена КУпАП, а тільки можуть враховуватись їх показання при наявності свідків події. А на відеозаписі надані працівниками поліції відсутні клопотання позивача про допит конкретних свідків, і самим позивачем не надано доказів у відмові поліцейським у допиті свідків.

На відеозаписі відтворено спілкування працівника поліції із ОСОБА_1 і там видно та чути, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами, було його вислухано та прийнято оскаржуване позивачем рішення.

Оскільки судом встановлено, що дії відповідача при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Тому суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1364843 від 26.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місцезнаходження відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області - вул. Юності,23, м. Івано-Франківськ.

Місцезнаходження відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопчука Михайла Романовича - вул. Юності,23, м. Івано-Франківськ.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2019.

Суддя: Гайдич Р. М.