Справа № 520/1076/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 р.Справа № 520/1076/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Мар*єнко Л.М., м. Харків) від 11.06.2019 року (повний текст рішення складено 21.06.2019р.) по справі № 520/1076/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило суд: скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2; зобов`язати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість та ввізного мита за митною декларацією ІМ40ДЕ №500060/2018/031597 від 17.10.2018 подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення. Водночас позивач зазначив, що відомості, що містяться в наданих позивачем документах до митного органу, підтверджують числові значення складових митної вартості, не містять розбіжностей та ознак підробок. Проте, на думку позивача, інспектором Відділу митного оформлення №6 митного поста "Одеса-центральний" безпідставно, без врахування всіх обставин, які пов`язані із зовнішньоекономічною операцією, були запитані додаткові документи, які позивачем вже надавалися при митному оформлення. Також позивач звертав увагу на те, що позивачем надано запитувані документи, однак, не зважаючи на надання додаткових документів та пояснень, що мали б задовольнити вимоги митного органу, на відсутність будь-яких зауважень з боку посадової особи митного органу щодо додатково наданих документів та на те, що у митного органу не було обґрунтованого сумніву в заявленої митної вартості, в митному оформленні було відмовлено, про що була надана картка відмови № UA500060/2018/08575 від 17.10.2018, на підставі винесення Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2018/000048/2 від 17 жовтня 2018 року (далі - Рішення). Даним рішенням митний орган встановив вартість за одиницю товару 3,86 доларів США/кг. Водночас, в якості підстави для не застосування митної вартості декларанта в рішенні зазначено, що Метод 1 не застосовується тому, що відомості не підтверджено документально. Коригування було здійснено за резервним методом (6), а в основу покладені митні декларації, оформлені іншими імпортерами МД від 06.08.2018 № иА500200/2018/6575, від 22.07.18 №UA500200/2018/6046, від 27.09.18 №UA500020/2018/10350. З вказаним позивач не погоджується у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року адміністративний позов було задоволено частково.

Скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 17.10.2018 № UA500060/2018/000048/2.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Стягнуто з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (, поштовий індекс 61105, м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, буд.45) у розмірі 2011,53 грн (дві тисячі одинадцять гривень 53 копійки).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представником відповідача надана заява про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (далі - ТОВ "Трейд Массив") зареєстроване як юридична особа.

Між компанією «FOSHAN NANHAI JINGYI HARDWARE PRODUCTS CO LTD.», Китай (Постачальник) та ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ» (Покупець), укладений зовнішньоекономічний контракт від 04.05.2018 №21/ТМ, разом з додатками (т. 1 а.с.32-41). Відповідно до п.1.1 вказаного контракту, постачальник зобов`язується поставити окремими партіями у визначені договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти товар в асортименті, кількості та ціні відповідно до Специфікаціям до даного договору, та своєчасно здійснити сплату на умовах даного договору. Також згідно п.2.1 вказаного контракту ціна на поставлений товар визначається в доларах США без ПДВ. Ціна товару формується на умовах FOB Нанша Гуанчжоу, Китай. Відповідно до п. 3.1 вказаного контракту №21/ТМ, поставка товару здійснюється на умовах FOB Нанша Гуанчжоу, Китай згідно з правилами "Інкотермс 2010".

04 травня 2018 року також сторонами була підписана Специфікація №1, якою погоджено вартість товару на умовах Інкотермс 2010 - FOB Нанша Гуанчжоу, Китай.

Додатковою угодою № 1 від 06 серпня 2018 року сторони погодили та внесли зміни до Специфікації №1 від 04.05.2018, шляхом затвердження нової редакції, в частині зміни ціни товару в бік зниження (Змінена Специфікація № 1 від 06 серпня 2018 року).

12.10.2018 ПП «Фарватер-Юг», уповноважена особа ТОВ «Трейд Массив» на підставі договору - доручення №18-10/17 від 18.10.2017 на декларування, подано до митного оформлення на ВМО №6 м/п «Одеса-центральний», ЕМД ІМ40 ДЕ №UA500060/2018/031153 (далі - МД) на товар «вироби з чорних металів призначені для використання у домашньому господарстві, сушарка для білизни підлогова, розкладна, виготовлена з металевих трубок, пофарбованих у срібний колір LX-1009-SP та LX-1047- SP» заявленою митною вартістю 1,9468 дол. США/кг.

Митна вартість товару декларантом визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При ньому при розрахунку митної вартості декларантом до ціни товару за контрактом було додано наявні витрати на транспортування товару до митної території України.

Декларантом одночасно з первісною МД були подані до митного органу документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджують її за ціною договору (контракту), передбачені ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, та додаткові документи, передбачені ч.ч.3, 6 ст. 53, ст. 335 Митного кодексу України, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, умовами витрати (перевізні) якщо за поставки на транспортування не включені у вартість товару; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. А також надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від 10.08.2018 від виробника товару; копія митної декларації країни відправлення №68119763 від 11.08.2018, переклад декларації та сертифікат Китайської ТПП з перекладом; пакувальний лист від 10.08.2018; сертифікат про походження товару №С184403В01910017 від 23.08.2018; висновок про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018; сертифікат якості б/н від 10.08.2018; сертифікат виробника щодо помилки № 2018ИХ183/1 від 24.09.2018 з перекладом.

Шляхом електронного зв`язку на адресу декларанта направлено повідомлення від 16.10.2018 щодо ЕМД №UA500060/2018/031153 Відділом митного оформлення №6 митного поста «Одеса-центральний», в якому зазначено, що у зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до пп. "в" п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.05.2018 № 21/ТМ витрати на пакування, виготовлення етикеток та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до розділу 4 контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ оплата за товар здійснюється у вигляді передплати 30%, що становить 5101,65 дол. США та 70 % (11903,85 дол. США) протягом 5 робочих днів з моменту отримання факсимільної копії коносаменту. Проте, до митного оформлення подані банківські платіжні документи, відповідно до яких здійснено передплату за товар, а саме: у платіжному документі № 43 від 14.05.2018 зазначена специфікація 1 від 04.05.2018, яка відсутня в 44 графі, а також зазначена сума в розмірі 5274,45 дол. США, що не відповідає 30 % в платіжному документі № 65 від 06.09.2018 зазначена сума становить 1731,05 дол. США, що не відповідає 70 %. Також у виписці з бухгалтерської документації № 305 від 03.10.2018 зазначено документ від 15.05.2018, який до митного оформлення не надавався. 3) У поданій до митного оформлення ЕМД в графі 31 зазначена торгівельна марка «Все дома», але в поданих до митного оформлення товаро - супровідних документах значиться що торгівельна марка відсутня. Також при догляді було виявлено, що частина товару промаркировано надписом «Хозяюшка», що не зазначено у поданій до митного оформлення декларації 4) В висновку про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018 назва виробника не співпадає з назвою зазначеною у ЕВМД. 5) В сертифікаті якості б/н від 10.08.2018 невірно вказано номер договору. З урахуванням наведеного, відповідач зобов`язав позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації. У відповідності до частини б статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (т.1 а.с.79-80).

Також шляхом електронного зв`язку на адресу декларанта направлено повідомлення від 16.10.2018 щодо ЕМД №UA500060/2018/031153 Відділом митного оформлення №6 митного поста «Одеса-центральний», в якому зазначено, що в рамках проведення консультації з декларантом відповідно до п. 5 статті 55 Митного кодексу України, згідно з інформацією, викладеною у листі позивача б/н від 17.10.2018 р. стосовно митної декларації (МД) № 8915 (внутрішній номер), що прийнята до митного оформлення 12.10.2018 за №UA500060/2018/031153, щодо направлення додаткових документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідач повідомив, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за МД № UA500060/2018/031153 буде викориговано відповідно до п.1 ст.55 Митного кодексу України. Оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. Проте, в митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних товарів, в Митному органі наявна інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) резервним методом. Декларанту роз`яснено права, викладені у п. 3 ст.52 Митного кодексу України на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів та зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів та зборів; у разі незгоди декларанта з рішенням органу доходів та зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України в розмірі, визначеному органом доходів та зборів відповідно до ч.7 ст. 55 Митного кодексу України (т.1 а.с.81-82).

На виконання запиту були надані додаткові документи та пояснення (ідентифікатори повідомлень Б7ВЕЕ78С-7С86-42АЗ-9В1А-82А98333С9В2, 8Б7415В2-5880-4С63-А073-ЗЕ099О826Е66 (т.1 а.с.83-84), зокрема: 1) калькуляція виробника з перекладом, 2) лист від 11.09.2018 №258 щодо торгівельної марки, 3) лист від 16.10.2018 №2120 ДП «Укрпромзовнішекспертиза» щодо технічної помилки, 4) Специфікація №1 від 04.05.2018 (направлена повторно), 5) пояснення від 17.10.2018 щодо наведених в запиті «зауважень» митниці.

За результатами розгляду отриманих від декларанта документів Одеською міською митницею ДФС прийнято рішення від 17.10.2018 №UA500060/2018/000048/2 про коригування митної вартості товарів у зв`язку з тим, що надані позивачем документи не містять відомостей щодо ціни, яка сплачена або яка підлягає сплаті та заявлений декларантом основний метод визначення митної вартості не відповідає умовам ч.2 ст.58 Митного кодексу України (т.1 а.с.90-91).

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості, митним органом відмовлено позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.10.2018 №UA500060/2018/08575 (т.1 а.с.92-93).

В послідуючому позивач звернувся до суду із даним позовом.

Як вбачається із змісту оскаржуваних рішень, фактичною підставою для коригування митної вартості товарів слугував встановлений митним органом, за наслідками проведеного контролю заявленої позивачем митної вартості товару, факт невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару встановленим умовам, через наявність розбіжностей у наданих документах та в зв`язку з цим неможливістю визначення вартості товару за основним методом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що позивачем під митного оформлення було надано всі необхідні документи, які передбачені ст. 53 МК України, що підтверджують митну вартість придбаного товару, та як наслідок, обґрунтовано визначено його митну вартість за ціною договору (контракту).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

В свою чергу, відповідно до положень ст. 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Згідно із вимогами ч.ч. 4,5 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вказаних положень Кодексу вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості орган доходів і зборів зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Колегія суддів зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" надало митному органу одночасно з первісною МД документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджують її за ціною договору (контракту), передбачені ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, та додаткові документи, передбачені ч.ч.3, 6 ст. 53, ст. 335 Митного кодексу України, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи, умовами витрати (перевізні) якщо за поставки на транспортування не включені у вартість товару; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. А також надано додаткові документи, а саме: прайс-лист від 10.08.2018 від виробника товару; копія митної декларації країни відправлення №68119763 від 11.08.2018, переклад декларації та сертифікат Китайської ТПП з перекладом; пакувальний лист від 10.08.2018; сертифікат про походження товару №С184403В01910017 від 23.08.2018; висновок про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018; сертифікат якості б/н від 10.08.2018; сертифікат виробника щодо помилки № 2018ИХ183/1 від 24.09.2018 з перекладом.

Тобто, під час митного оформлено було надано належний пакет документів, що відповідає відповідному переліку, а також повторно на запити було надані додатково документи, зокрема: 1) калькуляція виробника з перекладом, 2) лист від 11.09.2018 №258 щодо торгівельної марки, 3) лист від 16.10.2018 №2120 ДП «Укрпромзовнішекспертиза» щодо технічної помилки, 4) Специфікація №1 від 04.05.2018, 5) пояснення від 17.10.2018 щодо наведених в запиті «зауважень» митниці.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару", суд зазначає наступне.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням (п. "в" п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України).

Колегія судів зазначає, що ціни на товар, що поставляється, встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації. Ціни на товар, що поставляється, встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження (п.2.5 Контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ).

Тобто, вказаним контрактом прямо передбачено, що до складових вартості товару входять серед іншого витрати на пакування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач разом з первісною МД надав під час митного оформлення документи, які містять інформацію про те, що витрати на пакування входять до ціни товару, а саме: прайс-лист від 10.08.2018, інвойс №2018LХ183 від 31.08.2018, а також декларантом додатково подавалася калькуляція виробника товару (ідентифікатор повідомлення Б7ВЕР78С-7С86-42АЗ-9В1А- 82А98333С9В2), що містить інформацію про вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення "відповідно до розділу 4 контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ оплата за товар здійснюється у вигляді передплати 30 %, що становить 5101,65 дол. США та 70 % (11903,85 дол. США) протягом 5 робочих днів з моменту отримання факсимільної копії коносаменту. Проте, до митного оформлення подані банківські платіжні документи, відповідно до яких здійснено передплату за товар, а саме: у платіжному документі № 43 від 14.05.2018 зазначена специфікація 1 від 04.05.2018, яка відсутня в 44 графі, а також зазначена сума в розмірі 5274,45 дол. США, що не відповідає 30% в платіжному документі № 65 від 06.09.2018 зазначена сума становить 11731,05 дол. США, що не відповідає 70 %. Також у виписці з бухгалтерської документації № 305 від 03.10.2018 зазначено документ від 15.05.2018, який до митного оформлення не надавався", колегія судів зазначає.

Покупцем, на умовах 30% передоплати від суми передбачуваної партії поставки, зазначеної у відповідній Специфікації, здійснюється платіж на розрахунковий рахунок постачальника (п. 4.1 вказаного контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ,).

Матеріали справи підтверджують, що передоплата 30% здійснювалася 14.05.2018 (платіжне доручення № 43 від 14.05.2018, прийняте банком 15.05.2018), відповідно до Специфікації №1 від 04.05.2018, за якою загальна вартість товару, що мав поставлятися, складала 17 581,50 дол. США. Отже, 30% від вказаної суми складав на момент оплати саме 5 274,45 дол. США.

06.08.2018 внесено зміни до специфікації №1 (відповідно до Додаткової угоди №1 від 06.08.2018 р.), у зв`язку з чим загальна вартість товару склала вже 17005,50 дол. США.

Остаточний платіж у вигляді передплати за товар здійснюється на підставі рахунку-фактури (інвойсу) банківським переказом протягом п`яти робочих днів з моменту отримання копії факсиміле (фотокопії) рахунки-фактури із зазначенням суми поставки (п. 4.2. вказаного контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ).

Відповідно до п.2.6. вказаного контракту від 04.05.2018 № 21/ТМ, сума кожної партії поставки, ціна за одиницю товару та кількість товару остаточно визначаються в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну партію поставки товару. Тобто, сума поставки остаточно визначена у рахунку-фактурі № 2018LХ183 від 10 серпня 2018 р. та дорівнює 17005,50 дол. США.

На підтвердження виконання умов вказаного контракту відповідно до Зміненої Специфікації № 1 від 06 серпня 2018р. до контракту, та рахунку-фактурі №2018LХ183 від 10 серпня 2018 р. в розмірів 11 731,05 дол. США позивачем до матеріалів справи надано платіжне доручення в іноземній валюті № 65 від 06.09.2018.

На підставі наданих документів, колегія судів робить висновок, що декларант сплатив вартість товару у розмірі 17 005,50 дол. США (274,45+11 731,05), що становить 100% передоплати, що відповідає умовам Контракту та супровідним документам.

Також на підтвердження здійснення вказаних платежів додатково позивачем до матеріалів справи надано виписку з бухгалтерської документації № 305 від 03.10.2018 про рух коштів щодо даної поставки.

Щодо відсутності у вказаній виписці платіжного документу від 15.05.2018, позивачем надавалися пояснення, які направлялися на адресу митного органу у листі від 17.10.2018 (ідентифікатор повідомлення 07ВЕР78С- 7С86-42АЗ-9В1А-82А98333С9В2).

Як вбачається з пояснень, наданих представником позивача, в платіжному дорученні № 43 вказано дати 14.05.2018 та 15.05.2018р., оскільки 14.05.2018 платіжне доручення прийняте банком, а 15.05.2018 дата платіжного доручення. Водночас представником позивача пояснено, що за період виробництва товару (з середини травня до початку серпня), курс юаня КНР по відношенню до долару США змінився і виробник знайшов можливість переглянути ціну в бік зниження.

На підтвердження вказаного позивачем направлявся на адресу митного органу лист виробника № 2018LХ183-1 від 04.08.2018 з перекладом, копія якого була надана до матеріалів справи.

На підставі вищевикладеного, колегія судів робить висновок, що подані позивачем документи для митного оформлення давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у поданій до митного оформлення ЕМД в графі 31 зазначена торгівельна марка «Все дома», але в поданих до митного оформлення товаро-супровідних документах значиться, що торгівельна марка відсутня. Також при догляді було виявлено, що частина товару промаркировано надписом «Хозяюшка», що не зазначено у поданій до митного оформлення декларації", колегія судів зазначає.

Згідно копії листа №258 від 11.09.2018, який надався позивачем під час митного оформлення, який позивачем долучено до матеріалів справи, останнім надано пояснення щодо торгівельної марки «Все дома», а саме: ОСОБА_1 є власником торгової марки «Все дома», що знаходиться в процесі реєстрації в ДП «Український інститут промислової власності» (Укрпатент). ОСОБА_1 є засновником і директором підприємства ТОВ «Трейд Массив». Дана торгівельна марка може використовуватися підприємством ТОВ «Трейд Массив» при поставках господарських товарів за прямими зовнішньоекономічними контрактами з фабриками (підприємствами) Китаю. Надпис «Хозяюшка» є назвою моделі сушарки для білизни з артикулом LX-1009- SP. Для виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів», п.20 Порядку провадження торговельної діяльності та правилами торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою КМУ від 08.12.1995г. за №108, на пакувальних коробках (тарі) розміщується необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація про товар.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме: "у висновку про вартісні характеристики товару № 1954 від 28.09.2018 назва виробника не співпадає з назвою зазначеною у ЕМД", колегія судів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом 17.10.2018 р. (ідентифікатор повідомлення D7BEF78C-7C86-42A3- 9В1А-82А98333С9В2) був наданий лист № 2120 від 16.10.2018 від ДП «Укрпромзовнішекспертиза» стосовно технічної помилки при складанні висновку.

Вказана розбіжність (технічна помилка) усунута шляхом надання додаткового документу. Також наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.

Крім того, вказаний висновок є додатковим документом на підтвердження заявленої митної вартості та подача якого не передбачена частиною 2 статті 53 МК України.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у сертифікаті якості б/н від 10.08.2018 невірно вказано номер договору", колегія судів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подачі первісної МД разом з вказаним сертифікатом якості позивачем був наданий сертифікат (лист) виробника № 2018LX183/1 від 24.09.2018 з перекладом.

Згідно змісту вказаного документу вбачається, що в товаро - супровідних документах по відвантаженню на адресу ТОВ «Трейд Массив», згідно торговому рахунку - фактурі №2018LX183 від 10 серпня 2018 р., допущена помилка. Посилання на Контракт №25/ТМ від 22 травня 2018 року вказано помилково. Правильним належить вважати посилання на Контракт №21/ТМ від 04 травня 2018 р.

Фактично сертифікат якості жодним чином не впливає та не формує числові значення складових митної вартості товару, взагалі не містить будь - яких цінових відомостей та, як вже було зазначено, всі документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість, були надані одночасно з первісною МД.

Таким чином, посилання на дану розбіжність є необґрунтованими з огляду на механічний характер зазначеної помилки.

Щодо посилань митниці у своєму листі від 29.12.2018 №7075/10/15-70-61-06-10 про підстави не прийняття заявленої митної вартості, колегія судів зазначає.

Стосовно відсутності відомостей про зовнішньоекономічний договір у митній декларації країни відправлення, суд першої інстанції вірно визначив, що декларація містить інформацію щодо інвойсу 2018LX183, номера контейнера НОМЕР_1 , Покупця (ТОВ «ТРЕЙД МАССИВ»), кількості, вартості та опису товарів, що дає можливість ідентифікувати зовнішньоекономічну операцію в повній мірі.

Щодо коригування митної вартості на основі митних декларацій, оформлених іншими імпортерами, колегія судів зазначає.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/2018/000048/2 від 17 жовтня 2018 року, коригування було здійснено за резервним методом (6), а в основу покладені митні декларації, оформлені іншими імпортерами МД від 06.08.2018р. № UА500200/2018/6575, від 22.07.18р. №UА500200/2018/6046, від 27.09.18р. № UА500020/2018/10350.

При цьому, в рішенні відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо.

Додатково колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05 березня 2019 року по справі №815/143/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови митного органу у визнанні задекларованої позивачем за основним методом митної вартості товару та визначенні митної вартості за резервним методом, та як наслідок обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі № 520/1076/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 04.11.2019 року