Справа № 428/9868/18
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/9868/18
Провадження № 2-а/428/123/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було залишено без руху.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.09.2018 року було скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для звернення до суду було порушення прав та інтересів позивача, а саме, постановою серії АР № 505175 від 06.06.2018 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка складена поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядовим поліції Ігнатенком Романом Володимировичем, позивача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою 01.06.2018 року о 13 год. 00 хв. в м. Сєвєродонецьку по шосе Будівельників ОСОБА_1 . керував автомобілем Ореl Omega, номерний знак НОМЕР_1 , з несправним правим світловим покажчиком сигналом гальмування та не мав при собі (не пред`явив) для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 31.4.3 «а», 2.1 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З викладеними обставинами даної постанови позивач не погоджується, оскільки вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення необґрунтована, та є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, так як при її постановленні не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили про наявність у діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення. 01.06.2018 року він дійсно був зупинений працівниками поліції о 13 год. 00 хв. в м. Сєвєродонецьку по шосе Будівельників, на його запитання, чому його зупинили, поліцейські пояснили, що у його транспортного засобу не працює задній правий сигнал гальмування, на що він пояснив, що машина при виїзді була в справному стані, але ж це могло статися тому, що він потрапив в одну з ям на перехресті. На прохання поліцейських пред`явити документи він пред`явив серед інших документів також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який отримав напередодні, але ж поліцейський заявив, що поліса немає в базі. Позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, поліцейський призначив розгляд на 06.06.2018 року о 18.30. Позивач прибув на розгляд справи у призначений час, заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7257850 від 31.05.2018 року та про допит свідків, але ж це клопотання поліцейський проігнорував та виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за скоєне адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає дії поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича неправомірними та такими, що не відповідають нормам закону.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 505175 від 06.06.2018 року, складену поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядовим поліції Ігнатенком Романом Володимировичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав додаткові пояснення, в яких вказав, що адміністративне правопорушення, за яке було накладено стягнення, і яке зазначене у постанові, фактично не мало місця, оскільки правил дорожнього руху позивач не порушував, всі зовнішні світлові прилади його автомобіля працювали в штатному режимі та він мав при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7257850 від 31.05.2018 року та надавав його на вимогу поліцейського, також вказав, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17 притягнення до відповідальності за неподання документів не може відбуватися окремо від притягнення до відповідальності за вчинення порушення ПДР. Якщо склад адміністративного правопорушення відсутній, то особа не може бути притягнута лише за відмову надання документів. Оскільки відповідачем не виносилось відносно нього постанова за порушення п. 31.4.3 ПДР України, тобто не задокументовано і не підтверджено належними та допустимими доказами факт порушення ним правил дорожнього руху, тому й вимога поліцейського до нього про пред`явлення полісу є неправомірною.

У судове засідання відповідач поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Ігнатенко Р.В. не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов не визнав, повідомив суд, що відеозапис правопорушення не зберігся. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 505175 від 06.06.2018 року, складену поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядовим поліції Ігнатенком Романом Володимировичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП протиправною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі.

Відповідачем ОСОБА_4 суду відеозапис з його нагрудної камери від 01.06.2018 року не наданий, не надано пояснень на підтвердження правомірності своїх дій.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича серії АР № 505175 від 06.06.2018 року, позивача було визнано винним у порушенні п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, є те, що 01.06.2018 року о 13 год. 00 хв. в м. Сєвєродонецьку по шосе Будівельників ОСОБА_1 керував автомобілем Ореl Omega, номерний знак НОМЕР_1 , з несправним правим світловим покажчиком сигналом гальмування та не мав при собі (не пред`явив) для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 31.4.3 «а», 2.1 «ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

З копії поліса № АМ/7257850 від 31.05.2018 року вбачається, що цей поліс виданий ОСОБА_1 , строк його дії з 31.05.2018 року до 30.05.2019 року.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху водій повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Отже, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 505175 від 06.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 505175 від 06.06.2018 року.

Однак суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не має права приймати зазначене позивачем рішення, оскільки їх прийняття не входить до компетенції суду, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Крім того, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу лише про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, однак він не ставить питання про закриття справи про адміністративне правопорушення, а, розглядаючи дану справу, суд керується положеннями ст. 286 КАС України, при цьому враховує, що доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано, що свідчить про необхідність виходу за межі позовних вимог та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України, разом з прийняттям рішення про скасування рішення суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Ігнатенка Романа Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 505175 від 06.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Ігнатенко Роман Володимирович, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов