Справа № 484/1934/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/1934/19
Головуючий в 1 інстанції: Паньков Д.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 червня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №005364 від 19.04.2019р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що посадовою особою Департаменту не дотримано вимог ст.276 КУпАП щодо місця та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, позивач зазначив, що в порушення процедури розгляду справи, поліцейський не представився та не роз`яснив його права та обов`язки, що передбачене ст.268 КупАП, право на одержання юридичної допомоги, самостійно виніс постанову, не зібравши докази та не з`ясувавши обставини вчиненого правопорушення.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 червня 2019р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності та на підставі чинних норм законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.04.2019р. поліцейським УПП в Одеській області лейтенантом поліції Гусєвої О.О. винесено постанову серії ДП18 №005364 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Із вказаної постанови вбачається, що 19.04.2019р. о 20:20 год. на 450 км автодороги Київ-Одеса ПЗ "Дачне" ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT PREMIUM номерний знак НОМЕР_1 з причіпом Е-SCHМITZ S 01 номерний знак НОМЕР_2 з перевантаженням на вісь - 1160кг, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Перевіряючи правомірність дій та рішень патрульного, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ст.14 ЗУ "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ст.33 ЗУ "Про автомобільні дороги" встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ за №198 від 30.03.1994р. затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, п.16 яких встановлено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою КМУ від 18.01.2001р. №30, згідно з п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху.

Зазначеним пунктом визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП України порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007р. №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із довідки за №044109 складеної 19.04.2019р. посадовою особою Уктрансбезпеки за результатами здійснення габаритно-вагового контролю М-05 Київ Одеса 450км + 500м навантаження на одиночну вісь автомобіля RENAULT PREMIUM р.н. НОМЕР_1 з причіпом SCHМITZ S 01 р.н. НОМЕР_2 , при повній масі транспортного засобі 40,2т, становила 12.16 т, замість дозволених 11т.

Дані обставини вказують на наявність факту перевищення гранично допустимої ваги транспортного засобу позивача при перевезення вантажу автомобільними дорогами, що, відповідно до статті 132-1 КУпАП, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судова колегія вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення є доведеним.

Що стосується правомірності дій поліцейського у спірних правовідносинах, апеляційний суд зазначає наступне.

За правилами ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 7.11.2015р. №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі Інструкція).

Згідно п.4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В межах розгляду даної справи, адміністративне правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, віднесено до компетенції Національної поліції, протокол в цьому випадку не складається.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч.2 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1,5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Аналізуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що оскаржувана у даній справі постанова про адміністративне правопорушення прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає ст.19 Конституції України.

Що стосується посилань апелянта на те, що він перевозив неподільний вантаж, судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки в силу положень п.5 ч.5 ст.160, ч.5 ст.161 КАС України, зазначені обставини підлягають доведенню, шляхом надання позивачем відповідних доказів. Однак, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Що стосується посилань апелянта на те, що поліцейським не було роз`яснено йому права передбачені ст.63 Конституцією України та ст.268 КУпАП, то судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, та також не підтверджені жодними доказами. При цьому, позивачем не надано будь-яких доказів, що ним вживались заходи з метою реалізації вищевказаних прав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Отже, матеріали справи свідчать, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованою, складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, і підстав для її скасування судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 ..

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 272, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 червня 2019р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв