Справа № 352/1543/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10023/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року, ухвалене суддею Хоминець М.М. у м.Івано-Франківську, у справі № 352/1543/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - провідного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Дениса Юрійовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - провідного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Дениса Юрійовича, у якому просив визнати неправомірними дії в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2018 та розгляду адміністративного провадження за цим протоколом; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2018 за № 623/0/92-18-ДК/0173По/08/01/-18, а провадження у справі закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідачем порушено вимоги щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови, а протокол, на підставі якого прийнята оскаржувана постанова, не містить передбачених статтею 256 КУпАП обов`язкових реквізитів.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року залучено Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в якості другого відповідача у справі.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову № 623/0/92-18-ДК/0173По/08/01/-18 від 27 липня 2018 року державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області провідного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Д.Ю. про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн та закрито справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.53-1 КУпАП. У решті адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що на момент укладення договору підряду, умови такого договору були дотримані, а позивач жодним чином не міг допустити порушення земельного законодавства, відображені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, так як дії вчиняв на виконання укладеного договору, який є чинним і його виконання не заперечується сторонами. Відповідач, встановивши порушення вимог земельного законодавства, міг застосувати певні види зобов`язань чи стягнень лише відносно Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України як особи, яка здійснювала всі дії по відношенню до спірної земельної ділянки як Замовник і лише за умови доведення неправомірного використання ним земельної ділянки до моменту її реєстрації в жовтні 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 47,6904 га перебуває у сільськогосподарському обробітку ФГ "Персей Агро" без документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, та має ознаки самовільного зайняття, що є порушенням приписів пункту "б" частини першої статті 211 Земельного кодексу України та статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стверджує, що висновки суду першої інстанції про правомірність дій Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції на укладення Договору підряду за №19/16/4 від 19.12.2016 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, як було встановлено державним інспектором у ході здійснення заходів державного контролю, ця станція не є належним користувачем земельної ділянки.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель провідним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Польовим Д.Ю. проведено обстеження земельної ділянки, яка находиться на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що складено Акт обстеження земельної ділянки №623/0/92-18-ДК/239/АО/10/01/-18 від 24.05.2018 (а.с.73-74).

Перевіркою зокрема встановлено, що земельна ділянка площею 47,6904 га (кадастровий номер :104:003:0002), яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, обробляється шляхом розорювання та посіву сільськогосподарських культур.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 11.06.2018 № 623/0/92-18-ДК/468/АП/09/01/-18 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Польовим Д.Ю. проведена перевірка з питання здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, зокрема земельної ділянки площею 47,6904 га з кадастровим номером :04:003:0002, у результаті якої встановлено, що вона обробляється ФГ «Персей Агро» шляхом розорювання та посіву сільськогосподарських культур без відповідних документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою (а.с.75-77).

Враховуючи виявлене порушення, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель провідним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Польовим Д.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення №623/0/92-18-ДК/0175П/07/01/-18 від 13.07.2018 відносно керівника Фермерського господарства «Персей Агро» ОСОБА_1 . Зі змісту протоколу слідує, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 47,6904 га (кадастровий номер :04:003:0002), яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області перебуває в сільськогосподарському обробітку Фермерським господарством «Персей Агро» (шляхом розорювання та посіву сільськогосподарських культур) без документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, та має ознаки самовільного зайняття, що є порушенням п. «б» ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.78-80).

27.07.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель провідним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Польовим Д.Ю. винесено постанову №623/0/92-18-ДК/0173По/08/01/-18, якою керівника Фермерського господарства «Персей Агро» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченва ст.53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.6-7).

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2018 за № 623/0/92-18-ДК/0173По/08/01/-18 та діями посадової особи Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Пунктом "б" частини 1 статті 211 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

За приписами статті 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі за позовом ФГ «Персей Агро» до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Д.Ю., Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування припису від 27.07.2018 встановлено, що роботи, які здійснювались ФГ «Персей Агро» на земельній ділянці площею 47,6904 га, кадастровий номер :04:003:0002, яка розташована на території Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, проводились на підставі Договору підряду за № 19/16/4 від 19.12.2016 та додаткових угод до договору, зокрема Додаткової угоди за № 1/1 від 14.03.2017 до договору підряду за №19/16/4 від 19.12.2016, за яким позивач (Підрядник) зобов`язується надати Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (Замовник) комплекс послуг та робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції Замовником на сільгоспугіддях Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи і оплатити вартість послуг Підрядника (а.с.38-44).

Суд встановив, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, укладаючи договір підряду за № 19/16/4 від 19.12.2016, діяла правомірно, оскільки протягом тривалого часу користувалась земельною ділянкою площею 47,6904 га, кадастровий номер :04:003:0002, яка розташована на території Підлузькоїї сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії І-ІФ №000257 .

Державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області здійснено 03.11.2017, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 103148292 від 09.11.2017, тобто після укладення і виконання договору підряду за № 19/16/4 від 19.12.2016.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд вважає, що на момент укладення договору підряду, умови такого договору було дотримано, а позивач жодним чином не міг допустити порушення земельного законодавства, відображені в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 11.06.2018 за № 623/0/92-18-ДК/468/АП/09/01/-18, оскільки, всі дії вчиняв на виконання вищевказаного договору, який є чинним і його виконання не заперечується сторонами.

Як наслідок, відповідач, встановивши порушення вимог земельного законодавства, міг застосувати певні види зобов`язань чи стягнень лише щодо Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, як особи, яка здійснювала всі дії по відношенню до спірної земельної ділянки як Замовник, і лише за умови доведення неправомірного використання ним земельної ділянки до моменту проведення її реєстрації.

Вказані обставини, встановлені судовим рішенням у іншій адміністративній справі, свідчать про те, що ФГ "Персей Агро", надаючи сільськогосподарські послуги з обробітку спірної земельної ділянки, діяв як підрядник та за замовленням Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, яка була належним землекористувачем вказаної земельної ділянки.

Доказів обробітку спірної земельної ділянки ФГ "Персей Агро" не на виконання договору підряду за № 19/16/4 від 19.12.2016 суду не надано та судом не здобуто.

Тому факт самовільного зайняття земельної ділянки з боку позивача не знайшов свого підтвердження у рамках розгляду цієї адміністративної справи.

Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи скаржника, що державним інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення правомірно не взято до уваги договір підряду з огляду на те, що вказаний правочин є нікчемним, оскільки відповідачем не доведено наявність підстав визнання правочину недійсним, визначених ч.1 ст. 215 ЦК України, зміст договору підряду відповідає дісним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків. Нікчемним правочин в судовому порядку також визнаний не був.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки відсутні подія та склад адміністративного правовопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, оскаржувана постанова про накладення на керівника ФГ «Персей Агро» ОСОБА_1 адміністративного стягнення № 624/0/92-18-ДК/0178По/08/01/-18 від 27 липня 2018 року винесена без урахування усіх обставин, що мали значення для її прийняття, а відтак підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дій посадової особи Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Польового Д.Ю. протиправними в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2018 та розгляду адміністративного провадження за цим протоколом задоволенню не підлягає.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Позовні вимоги про визнання дій державного інспектора щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2018 та розгляду адміністративного провадження за цим протоколом протиправними охоплюються вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2018 за № 623/0/92-18-ДК/0173По/08/01/-18, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають.

Так, згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області №623/0/92-18-ДК/0173По/08/01/-18 від 27.07.2018 та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2019 року у справі № 352/1543/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний