Справа № 620/2627/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

04 листопада 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2627/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участі секретаря Якуш І.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за позовом Державної податкової служби у Чернігівській області до Приватного підприємства «Самбар» про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУ ДПС у Чернігівській області, позивач) звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Самбар» (далі ПП «Самбар», відповідач) про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 35 374,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належні платежі до бюджету не сплачує, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Заявами по суті є позов та відзив.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 замінено позивача Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області належним позивачем Головним управлінням Державної податкової служби у Чернігівській області.

В межах встановленого судом строку, представником відповідача подано відзив, в якому останній позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні та зазначає, що авансовими платежами сплачено всі податкові зобов`язання. При подачі податкових декларацій за даними електронного кабінету на рахунку відповідача завжди було достатньо коштів. Вказує, що органи казначейства мають право списувати кошти з електронного ПДВ-рахунка платника на сплату податку на додану вартість протягом 5 робочих днів після закінчення граничного строку для його сплати на вибір платника, на його поточний рахунок чи до бюджету (такі суми «осідають» в інтегрованій картці платника, як переплата і можуть використовуватися, зокрема, для погашення ПДВ-зобов`язань майбутніх періодів). Також просить провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

26.09.2019 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено позивачу, що він має право подати до суду відповідь на відзив протягом 3-денного строку з дня отримання копії даної ухвали, а відповідачу заперечення протягом 3-денного строку з дня отримання відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.

Судове засідання здійснювалося в порядку, встановленому ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ПП «Самбар» зареєстрований в якості юридичної особи 21.05.2007 та з 14.05.2007 перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8-10).

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі вносить податки до бюджету. Відповідно до розрахунку позивача, відповідач має податковий борг з податку на додану вартість з урахуванням пені в розмірі 35 374,50 грн (а.с.13).

Податковий борг з податку на додану вартість у відповідача виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, самостійно визначеного в податкових деклараціях з податку на додану вартість (а.с.14-18).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість складає 35 374,50 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Необхідно зазначити, що заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві вказав, що ним авансовими платежами сплачені всі податкові зобов`язання, що підтверджується наданими копіями платіжних доручень (а.с.39-47).

Крім того, при подачі електронних декларацій за даними електронного кабінету на рахунку відповідача завжди було достатньо коштів та згідно даних електронного кабінету на електронному рахунку з податку на додану вартість є переплата в розмірі 79 209,76 грн (а.с.56).

За вказаних обставин та з урахуванням п. 21 постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», пункту 2001.6 ст.2001 Податкового кодексу України, відповідач зазначає, що органи казначейства можуть списати кошти з його електронного рахунку в погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Однак, дані твердження відповідача щодо можливості погашення наявного податкового боргу з податку на додану вартість шляхом списання коштів з електронного рахунку платника податків не відповідають вимогам чинного законодавства, зважаючи на таке.

Здійснення платником розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із застосування рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість регламентується Податковим кодексом України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».

Відповідно до пункту 2001.2 статті 2001 Податкового кодексу України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків.

Положеннями пункту 2001.5 статті 2001 Податкового кодексу України визначені тільки два випадки можливого перерахування коштів з рахунку платника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість: перерахування коштів до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду та перерахування коштів на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку.

Пунктом 2001.6 ст. 2001 Податкового кодексу України визначено, що за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

За приписами пункту 2001,7 ст. 2001 Податкового кодексу України, кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 2001. 5 статті 2001 цього Кодексу.

Відповідно до п.25 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість сплата податкових та сплата передбачених Податковим кодексом України штрафних санкцій і пені здійснюються платником податку з поточного рахунка до відповідного бюджету.

Пунктом 4 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Порядок перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань платника визначений пунктом 20 Порядку електронного адміністрування ПДВ, згідно з яким контролюючий орган відповідно до поданої податкової декларації з ПДВ у визначений строк надсилає Казначейству реєстр платників податку із зазначенням найменування платника, його індивідуального податкового номеру, звітного (податкового) періоду та суми податку.

На підставі такого реєстру Казначейство у визначені строки перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.

З системного аналізу наведених норм податкового законодавства слідує, що: для виконання податкового зобов`язання платника з ПДВ з його рахунку в системі електронного адміністрування податку на бюджетний рахунок підлягають перерахуванню кошти тільки в сумі, самостійно визначеній платником у податковій декларації за наслідками звітного податкового періоду, тобто узгоджені суми податкового зобов`язання; таке податкове зобов`язання виконується платником шляхом перерахування Казначейством суми податку на додану вартість до бюджету з електронного рахунку платника на підставі відповідного реєстру, наданого контролюючим органом.

З наданих відповідачем копій платіжних доручень (№ 1390 від 30.01.2019, № 1400 від 08.02.2019, № 1402 від 15.02.2019, № 1411 від 28.02.2019, № 1426 від 14.03.2019, № 1430 від 29.03.2019, № 1443 від 15.04.2019 , № 1453 від 07.05.2019, № 1456 від 10.05.2019) слідує, що кошти за вказаними платіжними документами перераховані ним на поповнення власного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, а не до бюджету.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

У зв`язку з викладеним, сплата вказаних коштів не була відображена в ІКП, оскільки ІКП характеризують стан розрахунків платників саме з бюджетом (п. 2 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Мінфіну від 07.04.2016 № 422).

З аналізу ІКП, відкритого позивачу з податку на додану вартість випливає, що ПП «Самбар» протягом 2019 року на кінець кожного звітного періоду мав заборгованість (недоїмку) зі сплати податку на додану вартість.

Відповідно до п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється.

Тобто, кошти, що перераховувались з електронного рахунку платника до бюджету у розмірах, задекларованих у податкових деклараціях за відповідні звітні (податкові) періоди, зарахувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його

виникнення.

Так, відповідно до ІКП: сума податкового зобов`язання в розмірі 28 076 грн, визначеного відповідачем за податковою декларацією від 18.03.2019 № (за лютий 2019 року), зарахована до бюджету з електронного рахунку платника 25.03.2019 в рахунок

погашення податкового боргу за податковою декларацією № від

18.01.2019 (за грудень 2018 року); сума податкового зобов`язання в розмірі 4 167 грн, визначеного відповідачем за податковою декларацією від 16.04.2019 № (за березень 2019 року), зарахована до бюджету з електронного рахунку платника 24.04.2019 в рахунок погашення податкового боргу за податковою декларацією № від

19.02.2019 (за січень 2019 року) і так далі.

Щодо податкового боргу за податковими деклараціями з податку на додану вартість за березень-липень 2019 року, то згідно ІКП платником частково погашена недоїмка за податковим зобов`язанням, визначеним у податковій декларації від 18.03.2019 № зі строком сплати 30.03.2019, наступним чином: 24.06.2019 в сумі 3 085,63 грн; 25.07.2019 в сумі 1 618,00 грн; 20.08.2019 в сумі 7 410,00 грн.

З урахуванням часткового погашення податкового зобов`язання за лютий 2019 року в сумі 12 113,63 грн, сума несплаченого податку за вказаний податковий період 15 962,37 грн.

Не сплаченими також є податкові зобов`язання за березень-червень 2019 року, в загальній сумі 19 111,00 грн, визначені у податкових деклараціях від 16.04.2019 № , від 16.05.2019 № , від 20.06.2019 № , від 17.07.2019 № .

Таким чином, загальна сума податкових зобов`язань, самостійно визначена платником за звітні податкові періоди - лютий, березень, квітень, травень, червень 2019

року становить 35 073,37 грн.

Крім того, згідно ІКП сума нарахованої пені за несвоєчасне виконання податкових зобов`язань становить 301,13 грн, у тому числі: 24.06.2019 85,71 грн; 24.06.2019 - 5,99 грн; 24.06.2019 0,18 коп.; 25.07.2019 20,95 грн; 20.08.2019 188,30 грн.

Загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість становить 35 374,50 грн.

При цьому, як вже зазначалося судом, здійснити погашення вказаної суми податкового боргу з рахунку відповідача в системі електронного адміністрування, неможливо, не зважаючи на наявні кошти, з огляду на приписи п. пункту 200 1.5 статті 2001 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідачу направлено податкову вимогу від 13.12.2018 № 15434-17, яка відповідачем отримана 17.12.2018 (а.с.20), однак борг не сплачено.

Відповідно до п. 41.2 ст.41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, з урахуванням того, що податкова заборгованість відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Чернігівській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державної податкової служби у Чернігівській області до Приватного підприємства «Самбар» про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків Приватного підприємства «Самбар» () податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 35 374 (тридцять п`ять тисяч триста сімдесят чотири) грн 50 коп. на бюджетний рахунок р/о 5002, отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/14060100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: Приватне підприємство «Самбар» (прос. Перемоги, 145, м. Чернігів, 14013, ).

Повне судове рішення складено 07.11.2019.

Суддя О.М. Тихоненко