Справа № 805/5230/15-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року

Київ

справа №805/5230/15-а

адміністративне провадження №К/9901/1762/18, К/9901/1763/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 805/5230/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційними скаргами Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Волгіної Н.П., суддів Кравченко Т.О., Голошивця І.О.), ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Ляшенко Д.В., Компанієць І.Д.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі (постановлену у складі колегії: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.),

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

30 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - ТОВ «Лемтранс») звернулось до суду з адміністративним позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2), Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач-3), Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (далі - відповідач-4), Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач-5) про

визнання неправомірною бездіяльності Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та зобов`язання вчинити дії по фінансуванню страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявам-розрахункам на загальну суму 737 576,60 грн., а саме: надання меморіальних документів до Державної казначейської служби України на перерахування коштів по вказаним заявкам-розрахункам Виконавчій дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

визнання неправомірною бездіяльності Державної казначейської служби України та зобов`язання вчинення дій по перерахуванню страхових коштів по фінансуванню страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявам-розрахункам на загальну суму 737 576, 60 грн., а саме, виконання відповідного меморіального документа Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на перерахування коштів Виконавчій дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

визнання неправомірною бездіяльності Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та зобов`язання вчинення дії по фінансуванню страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" щодо надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявам-розрахункам на загальну суму 737 576,60 грн., а саме, надання меморіального документу до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на перерахування коштів по вказаним заявам-розрахункам Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

визнання неправомірною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області та зобов`язання вчинення дій по перерахуванню страхових коштів по фінансуванню страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявам-розрахункам на загальну суму 737 576,60 грн., а саме, виконання відповідного меморіального документа Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на перерахування коштів Центральній міжрайонній виконавчій дирекції в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності;

визнання дій Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо відмови у фінансуванні заяв-розрахунків позивача незаконними та зобов`язання вчинення дій по фінансуванню страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявою-розрахунком на загальну суму 737 576, 60 грн., а саме, надання меморіального документа до банку, який обслуговує рахунки Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на перерахування коштів позивачу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у справі залучено до участі в якості співвідповідачів Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо нездійснення фінансування позивача на підставі отриманих заяв-розрахунків на суму 68 181,44 грн., яка отримана відповідачем 21 липня 2014 року, та на суму 122 541,63 грн., яка отримана відповідачем 20 жовтня 2014 року, для подальшої виплати останнім застрахованим особам матеріального забезпечення.

Визнано неправомірною бездіяльність Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо неприйняття до розгляду (повернення) заяв-розрахунків щодо надання фінансування для матеріального забезпечення найманих працівників, направлених позивачем на адресу п`ятого відповідача у період квітень 2015 року - жовтень 2015 року: на суму 105 769,36 грн. (отримана останнім 27 квітня 2015 року), на суму 321 994,88 грн. (отримана останнім 13 липня 2015 року), на суму 235 120,22 грн. (отримана останнім 30 липня 2015 року), на суму 466 082,47 грн. (отримана останнім 22 жовтня 2015 року).

Зобов`язано Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити фінансування Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" на підставі наданих останнім Центральній Міжрайонній в місті Донецьку Виконавчій дирекції заяв-розрахунків на суму 68 181,44 грн. (отримана відповідачем 21 липня 2014 року) та на суму 122 541,63 грн. (отримана відповідачем 20 жовтня 2014 року).

Зобов`язано Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийняти до розгляду заяви-розрахунки позивача: на суму 105 769,36 грн. (отримана п`ятим відповідачем 27 квітня 2015 року та повернена позивачу); на суму 321 994,88 грн. (отримана п`ятим відповідачем 13 липня 2015 року та повернена позивачу); на суму 235 120,22 грн. (отримана п`ятим відповідачем 30 липня 2015 року та повернена позивачу), на суму 466 082,47 грн. (отримана п`ятим відповідачем 22 жовтня 2015 року та повернена позивачу) та розглянути ці заяви з врахуванням висновків суду та відповідно до приписів Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 1105-XIV) та Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22 грудня 2010 року № 26, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2011 року за № 111/18849.

Визнано неправомірною бездіяльність Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка мала місце у зв`язку з нездійсненням останніми контролю за фінансуванням Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" на підставі поданих останнім заяв-розрахунків на суму 68 181,44 грн. та 122 541,63 грн. від 21 липня та 20 жовтня (відповідно) та нездійсненням контролю за прийняттям Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією в місті Донецьку до розгляду заяв-розрахунків позивача: на суму 105 769,36 грн. (отримана п`ятим відповідачем 27 квітня 2015 року та повернена позивачу); на суму 321 994,88 грн. (отримана п`ятим відповідачем 13 липня 2015 року та повернена позивачу); на суму 235 120,22 грн. (отримана п`ятим відповідачем 30 липня 2015 року та повернена позивачу), на суму 466 082,47 грн. (отримана п`ятим відповідачем 22 жовтня 2015 року та повернена позивачу) і розгляду цих заяв відповідно до приписів Закону № 1105-XIV та Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22 грудня 2010 року № 26, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2011 року за № 111/18849.

Зобов`язано Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити контроль: за фінансуванням Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" на підставі поданих останнім заяв-розрахунків на суму 68 181,44 грн. та 122 541,63 грн. від 21 липня та 20 жовтня (відповідно), та за прийняттям Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією в місті Донецьку до розгляду заяв-розрахунків позивача: на суму 105 769, 36 грн. (отримана п`ятим відповідачем 27 квітня 2015 року та повернена позивачу); на суму 321 994,88 грн. (отримана п`ятим відповідачем 13 липня 2015 року та повернена позивачу); на суму 235 120,22 грн. (отримана п`ятим відповідачем 30 липня 2015 року та повернена позивачу), на суму 466 082,47 грн. (отримана п`ятим відповідачем 22 жовтня 2015 року та повернена позивачу) і розгляду цих заяв відповідно до приписів Закону № 1105-XIV та Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22 грудня 2010 року № 26, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2011 року за № 111/18849.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до висновку, що відповідачем-1 та відповідачем-3 не виконано належним чином обов`язки щодо виконання функцій по здійсненню матеріального забезпечення застрахованих осіб через забезпечення належного фінансування страхувальників відповідними коштами та обов`язку по здійсненню контролю за виконання вимог статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-VI (далі - Закон № 1105-VI) та пункту 8 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 26, та задовольнив позов в цій частині, проте відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області та зобов`язання їх вчинити дії по перерахуванню страхових коштів для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявам-розрахункам на суму 737 576,60 грн. посилаючись на відсутність підстав визнавати неправомірною бездіяльність зазначених відповідачів, яка мала місце у зв`язку з неперерахуванням останніми страхових коштів ТОВ "Лемтранс" для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заявам-розрахункам, які подано до відповідача-5 у період з липня 2014 року по грудень 2015 року, оскільки, на думку суду першої інстанції, виникає після отримання від робочих органів Фонду відповідних матеріальних ордерів, а оскільки такі меморіальні документи відповідачем-5 не направлені відповідачу -4, зазначивши, що позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Центральна Міжрайонна в місті Донецьку Виконавча дирекція відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулися з касаційними скаргами до Вищого адміністративного суду України, в яких просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 02 вересня 2016 року та 03 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у справі № 805/5230/15-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційні скарги, проте розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 05 листопада 2019 року прийняв до провадження адміністративну справу № 805/5230/15-а та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 06 листопада 2019 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" зареєстровано у якості юридичної особи Виконавчим комітетом Донецької міської ради, (код ЄДРПОУ - 30600592), місцезнаходження юридичної особи: 83086, Донецька область, місто Донецьк, вул. Артема, 7, що підтверджується копією Довідки АА № 546265 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 16 травня 2012 та копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26 листопада 2015 року.

Позивач має відокремлені структурні підрозділи, а саме, Вагонне депо Волноваха Дніпропетровської філії ТОВ "Лемтранс", місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вул. Шевченко, буд. 2, Вагонне депо Дніпродзержинськ Дніпропетровської філії ТОВ "Лемтранс", місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Енергетиків, буд. 28 Б, Дніпропетровську філію ТОВ "Лемтранс", місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. К.Маркса, буд 77.

Повідомленням про реєстрацію страхувальника від 16 січня 2002 року встановлено, що ТОВ "Лемтранс" перебувало на обліку у Калінінській районній виконавчій дирекції міста Донецька Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Разом з тим, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач знаходився на обліку у Центральній міжрайонній в м. Донецьку виконавчій дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що не заперечується відповідачами та підтверджується звітами позивача по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку із втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Відповідач-6, Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зареєстровано у якості юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи - 21955772, місцезнаходження: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Луніна, будинок 89.

Відповідач-2, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; є юридичною особою публічного права (), місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6 та здійснює свою діяльність на підставі Положення "Про Державну казначейську службу України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215.

Відповідач-3, виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, код ЄДРПОУ ВП - 26081349, місцезнаходження: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, проспект Луніна, буд. 89 та відповідач - 5, Центральна міжрайонна виконавча дирекція в місті Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, код ЄДРПОУ ВП - 35237640, місцезнаходження: 87500, Донецька область, Донецька область, Волноваський район, м. Волноваха, вул. Леніна, буд. 14, - є структурними підрозділами Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності без статусу юридичної особи, що підтверджується що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідач-4, Головне управління Державної Казначейської Служби України в Донецькій області є територіальним органом Державної казначейської служби України, юридичною особою публічного права (), місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Леніна, буд. 68 та здійснює свою діяльність відповідно до Положення "Про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 жовтня 2011 року № 1280, зареєстрованого в Мін`юсті України 27 жовтня 2011 року за № 1236/19974.

З матеріалів справи встановлено, що 21 липня 2014 року позивачем до відповідача-5 подано заяву-розрахунок про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 68 181,44 грн.

Крім того, 20 жовтня 2014 року позивачем до відповідача-5 подано заяву-розрахунок про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 122 541,63 грн.

Вищезазначені заяви-розрахунки відповідачем-5 прийняті, що не заперечується відповідачем -1, відповідачем -3, відповідачем-5 та є не спірним у даній справі.

З матеріалів справи також встановлено, що позивачем, протягом 2015 року подано наступні заяви-розрахунки про здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності: на суму 105 769,36 грн.; на суму 235 120,22 грн., яка вручена уповноваженій особі Виконавчої дирекції ФСС з ТВП 13 липня 2015 року, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення; на суму 321 994,88 грн., яка вручена уповноваженій особі Волноваській МВД ФСС з ТВП 30 липня 2015 року, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення; на суму 466 082,47 грн.

Однак, відповідач-5, в свою чергу зазначив, що заяви-розрахунки на суми: 105 769,36 грн., 122 541,63 грн., 68 181,44 грн., 321 994,88 грн., 466 082,47 грн. були доставлені поштовою службою до Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції, зареєстровані як "вхідна кореспонденція", але відправлені за зворотну адресу, зазначену на конверті, у зв`язку з тим, що позивач зареєстрований у м. Донецьк Донецької області, який віднесений до населених пунктів, на території яких органи державної тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також, у зв`язку з тим, що відповідно до Плану заходів щодо реалізації норм Постанови № 595 від 07 листопада 2014 року заборонено прийняття робочими органами відділення Фонду заяв-розрахунків страхувальників окремим підприємством і організаціям Донецької і Луганської областей, які зареєстровано на тимчасово неконтрольовані території. На підтвердження факту повернення вищевказаних заяв-розрахунків відповідачем-5 додано до матеріалів справи опис-вкладення у ц/л з повідомленням та фіскальні чеки.

Подання вищевказаних заяв-розрахунків підтверджується також і поданими позивачем звітами по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратам, зумовленими похованням, а саме:

- звітом за 2 квартал 2014 року на суму заборгованості Фонду перед ТОВ "ЛЕМТРАНС" 154 348,54 грн., який отримано адресатом 18 липня 2014 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи Фонду на вказаному звіті;

- звітом за 3 квартал 2014 року на суму заборгованості Фонду перед ТОВ "ЛЕМТРАНС" 185 836,62 грн., який отримано адресатом 20 жовтня 2014 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи Фонду на вказаному звіті;

- звітом за 4 квартал 2014 року на суму заборгованості Фонду перед ТОВ "ЛЕМТРАНС" 296 492,53 грн., який отримано адресатом 19 січня 2015 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи Фонду на вказаному звіті;

- звітом за 1 квартал 2015 року на суму заборгованості Фонду перед ТОВ "ЛЕМТРАНС" 531 612,75 грн., який отримано відповідачем-5 поштою 27 квітня 2015 року, що не заперечується відповідачем-5;

- звітом за 1 півріччя 2015 року на суму заборгованості Фонду перед ТОВ "ЛЕМТРАНС" 593 489,01 грн., який надіслано позивачем відповідачу-1 09 липня 2015 року, який останнім отримано 13 липня 2015 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи Фонду на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. отриманим п`ятим відповідачем 13 липня 2015 року;

- звітом за 9 місяців 2015 року на суму заборгованості Фонду перед ТОВ "ЛЕМТРАНС" 737 576,60 грн., який вих. листом №579 від 09 жовтня 2014 року направлений відповідачу-1, а також Маріупольській МВД ФСС з ТВП та Волноваській МВД ФСС з ТВП, які, відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення 12 жовтня 2015 року, 03 жовтня 2015 року та 22 жовтня 2015 року відповідно.

З листа Маріупольської МВД ФСС з ТВП №29-03-885 від 15 жовтня 2015 року судами встановлено, що лист ТОВ "Лемтранс" із заявою-розрахунком та звітом по коштах Ф4-ФСС з ТВП за 9 місяців для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду перенаправлено Центральній міжрайонній виконавчій дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у зв`язку з тим, що позивач перебуває на обліку саме у відповідача-5, а тому, Маріупольська МВД ФСС з ТВП не має повноважень прийняти надіслані позивачем документи.

В матеріалах справи наявні листки непрацездатності для виплати матеріального забезпечення яким позивачем до відповідачів направлялись заяви-розрахунки, протоколи засідання комісії (уповноваженого) із соціального страхування ТОВ "ЛЕМТРАНС" про призначення вказаним особам матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності, розрахунки нарахованих застрахованим особам сум матеріального забезпечення, графіки обліку робочого часу до лікарняних листків, повідомлення про травму невиробничого характеру.

23 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача-1 та до Маріупольської МВД ФСС з ТВП з листом № 846, в якому просив здійснити виплати по заявам-розрахункам, які надіслано до відповідача-5 21 липня 2014 року та 20 жовтня 2014 року. Крім того, позивач просив Фонди зазначити, якщо потрібно здійснити якісь дії, або пояснити причини, за якими виплати не здійснюються.

Відповідач-1 листом № 3.2-29-3526 від 30 грудня 2014 року повідомив позивача, що всі заяви-розрахунки, які подані позивачем до того часу для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам були прийняті для здійснення фінансування. Крім того, відповідач-1 зазначив, що абзацом пункту 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей № 595 від 07 листопада 2014 року встановлено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Як встановлено під час розгляду справи, 20 квітня 2015 року позивач звернувся до відповідача-1 з листом № 274, до відповідача-3 з листом № 275, до відповідача-5 з листом № 276, в яких запитував про порядок формування та подання звітності по коштах Фонду крім цього, разом із листом до п`ятого відповідача був направлений звіт за перше півріччя 2015 року.

В матеріалах справи наявний лист відповідача-5 від 14 травня 2015 року за вих. № 01-002, в якому останнім роз`яснено позивачу порядок направлення звітності по коштах Фонду та зазначено, що звіт позивача від 20 квітня 2015 року отриманий відповідачем 27 квітня 2015 року.

22 травня 2015 року за вих. № 3.2-29-897 відповідачем-1 позивачу надана відповідь, в якій зазначено, що звітність товариством має направлятись до робочого органу Фонду не пізніше 20 числа наступного за звітним періодом місяця, та зауважено, що відповідь на лист позивача щодо звітності по коштах Фонду за І квартал 2015 року була надана останньому Центральною міжрайонною в м. Донецьку виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 14 травня 2015 року.

09 липня 2015 року позивач направив звіт по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку із втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, за 1 півріччя 2015 року, та заяву-розрахунок за 1 півріччя 2015 року: до першого відповідача разом із супровідним листом № 411, до Маріупольської місцевої виконавчої дирекції ФСС ТВП - із супровідним листом № 412, до п`ятого відповідача - із супровідним листом з листом № 410.

30 липня 2015 року за вих. № 01-138 відповідачем-5 позивача повідомлено, що пунктом 2 Плану заходів щодо реалізації норм постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 передбачено припинення прийняття робочими органами відділення Фонду, які знаходяться на контрольованій території, заяв-розрахунків страхувальників, які зареєстровані на тимчасово неконтрольованій території. Зазначено, що фінансування товариства може бути здійснено лише після повернення даної території під контроль органів державної влади України. Також вказано, що Порядком надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів АТО, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 грудня 2014 року № 37, передбачено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах та переміщуються з районів проведення АТО, можуть отримати належне їм матеріальне забезпечення безпосередньо у робочих органах Фонду за фактичним місцем проживання на підставі поданих ними листка непрацездатності та за умови подання документів, що підтверджують право на її надання.

24 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача-1, Маріупольської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду та до Волноваської МВД з листом за вих. № 553, в якому зазначено про направлення до п`ятого відповідача 21 липня 2014 року та 20 жовтня 2014 року заяв-розрахунків та зауважено, що товариством виконуються обов`язки щодо сплати ЄСВ, зокрема, за період з 21 липня 2014 року по 15 вересня 2015 року було перераховано ЄСВ на суму 26 519 100,29 грн. Також у листі зазначено, що Товариство "ЛЕМТРАНС" має структурні підрозділи без статусу юридичної особи, які знаходяться на підконтрольній Україні території, зокрема: вагонне депо Волноваха ТОВ "ЛЕМТРАНС" (Донецька область, м. Волноваха), вагонне депо Дніпродзержинськ ТОВ "ЛЕМТРАНС" (Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ), Дніпропетровська філія ТОВ "ЛЕМТРАНС" (Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ).

Крім цього, позивач вказав, що посилання відповідачів на пункт 8 Тимчасового порядку щодо можливості самостійного звернення застрахованих осіб (працівників позивача) за отриманням матеріального забезпечення безпосередньо до робочих органів, є недоречним, так зазначені приписи стосуються внутрішньо переміщених осіб, якими, зокрема, є громадяни України, що змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації. Працівники позивача зареєстровані та проживають на підконтрольній Україні території, населенні пункти м. Волноваха, м. Дніпродзержинськ та м. Дніпропетровськ, де працюють працівники вказаних вище структурних підрозділів позивача, не входили та не входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Тобто, працівники позивача не є внутрішньо переміщеними особами та не мають підстав для отримання відповідної довідки; із заробітної плати цих працівників позивачем щомісячно утримуються податки та збори, які своєчасно перераховуються на рахунки державного Казначейства. Враховуючи наведене, товариство просило пояснити: чи може воно і в подальшому надсилати заяви-розрахунки та звіти з ЄСВ або надати рекомендації робітникам щодо самостійного звернення до місцевих органів Фонду; чи може воно здійснювати виплати співробітникам структурних підрозділів, які постійно проживають на підконтрольній Україні території на підставі наданих заяв-розрахунків; яким чином має відбуватись фінансування виплат по листкам непрацездатності за період з 01 липня 2014 року по 15 вересня 2015 року та чи буде застосовуватись до таких листків непрацездатності строк давності.

Відповідно до поштових повідомлень вказаний лист позивача отриманий відповідачем-1 28 вересня 2015 року, Маріупольською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду - 29 вересня 2015 року, відповідачем-5 - 30 вересня 2015 року.

29 вересня 2015 року за вих. № 29-03-839 Маріупольською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду повідомлено позивача, що його запит скерований для розгляду відповідача-5.

01 жовтня 2015 року за вих. № 01-308 відповідачем-5 позивачу була надана відповідь, в якій знов зазначено про неможливість фінансування позивача на підставі поданих останнім заяв-розрахунків у зв`язку із його реєстрацією у м. Донецьку Донецької області; вказано, що на даний час законодавчо не врегульовано питання щодо надання матеріального забезпечення застрахованим особам, які зареєстровані та постійно проживають на території, підконтрольній Україні, а також зазначено, що частиною п`ятою статті 32 Закону № 1105-XIV передбачено виплата матеріального забезпечення лише у разі, якщо звернення за його призначенням надійшло не пізніше дванадцяти календарних місяців з дня відновлення працездатності, встановлення інвалідності, закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, смерті застрахованої особи або члена сім`ї, який перебував на її утриманні.

27 жовтня 2015 року, за вих. № 3.2-29-1705 відповідачем-1 позивачу направлено лист, в якому зазначено, що заяви-розрахунки позивача прийняті Центральною міжрайонною в м. Донецьку виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності для здійснення фінансування, але у зв`язку із проведенням АТО та прийняттям відповідними органами ряду нормативно-правових актів фінансування страхувальників для виплати застрахованим особам матеріального забезпечення за соціальним страхуванням за рахунок коштів Фонду, а також подання звітності буде можливе лише після перереєстрації позивача на контрольованій державною владою України території або після повернення цієї території під контроль органів державної влади. Повідомлено також про можливість обліку як платника ЄСВ окремого підрозділу страхувальника та можливість самостійного подання цими підрозділами до робочих органів Фонду заяв-розрахунків і отримання ними відповідного фінансування для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам (працівникам цих підрозділів). Також роз`яснено порядок та строки звернення застрахованих осіб за отриманням матеріального забезпечення та порядок виплати застрахованим особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО.

09 жовтня 2015 року позивачем на адресу відповідача-1, Маріупольської місцевої виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Волноваської МВС направлено разом із супровідним листом (вих. № 579) направлений звіт за 9 місяців 2015 року та заява-розрахунок на суму 466 082,47 грн.

03 грудня 2015 року за вих. № 01-513 відповідачем-5 на адресу позивача направлено лист (отриманий останнім 10 грудня 2015 року), в якому, серед іншого, зазначено, що Центральною міжрайонною в м. Донецьку виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності отримано лист позивача та заяву-розрахунок для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду, а також вказано, що фінансування позивача Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності можливе лише у випадку проведення останнім реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та подання позивачем заяви-розрахунку на фінансування допомоги до робочого органу за новим місцем реєстрації. Разом із листом позивачу повернуті заяви-розрахунки на суму: 321 994,88 грн., на суму 466 082,47 грн., звіт Ф4 - ФСС з ТВП за 9 місяців 2015 року.

21 січня 2016 року на адресу позивача направлено лист від 20 січня 2016 року (вих. № 01-030), в якому знов зазначено про фінансування позивача Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності можливе у випадку проведення останнім реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та подання позивачем заяви-розрахунку на фінансування допомоги до робочого органу за новим місцем реєстрації. Разом із листом позивачу були повернуті: заява-розрахунок на суму 105 769,36 грн., на суму 122 541,63 грн. (направлена відповідачу позивачем повторно), на суму 68 181,44 грн. (направлена відповідачу позивачем повторно).

Отримавши у грудні 2015 року від відповідача-5 лист № 01-513 та повернуті заяви-розрахунки та звіт за 9 місяців 2015 року, будучи не згодним із тривалим не здійсненням фінансування позивача, як страхувальника з боку відповідачів на підставі поданих ним заяв-розрахунків, позивач 24 грудня 2015 року звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до експрес-накладної 054746 та опису вкладення у поштове відправлення № 054746, заяви-розрахунки позивача на суму 68 181,44 грн., 122 541,63 грн. та 105 769,36 грн. повторно надіслані відповідачу-5 02 грудня 2015 року, які, в свою чергу, отримані адресатом 09 грудня 2015 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача-5 на описі вкладення.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності обґрунтована тим, що реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження ТОВ «Лемтранс» до сьогодні не проведено, а отже Фонд не має можливості, згідно законодавства, здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення позивача, місцезнаходження якого - окупована територія та територія проведення антитерористичної операції. Скаржник також вказує, що відповідач-5 не відмовляв ТОВ «Лемтранс» у фінансуванні для надання матеріального забезпечення працівникам-застрахованим особам. Зазначає, що органи Донецького обласного відділення Фонду можуть здійснити фінансування зазначеного товариства після повернення території під контроль органів державної влади (у даному випадку території м. Донецьк) або проведення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження позивача на території, що підконтрольна українській владі.

Касаційна скарга Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності обґрунтована тим, що Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22 грудня 2010 року № 26, не передбачено прийняття обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяв-розрахунків від страхувальника на фінансування матеріального забезпечення, відповідно і здійснити фінансування Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальника не може.

Від позивача відзиву або заперечень на касаційні скарги відповідачів не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі відповідають, а вимоги касаційних скарг є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Норми матеріального права в цій справі суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом 1105-XІV та Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22 грудня 2010 року № 26, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2011 № 111/18849 (далі - Порядок № 26).

Так, статтею 3 Закону № 1105-XIV визначені принципи соціального страхування, серед яких, зокрема, обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом, а також принцип відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 8 Закону № 1105-XIV Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду.

Пунктом 1.1 Положення про відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 13, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 26 червня 2001 року (далі - Положення №13) передбачено, що відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Автономній Республіці Крим, областях та містах Києві і Севастополі (далі - відділення Фонду) та його робочі органи створюються відповідно до пункту 5 статті 10 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-III "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" (далі - Закон № 2240-III). Абзацом 3 пункту 1.4 Положення № 13 встановлено, що робочі органи відділень Фонду у районах та містах республіканського /Автономної Республіки Крим/ та обласного значення входять до структури органів Фонду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV, основними завданнями Фонду та його робочих органів є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону, а згідно пункту 1 частини другої статті 9 Закону № 1105-XIV - здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном.

Пунктом 1 частини другої статті 10 Закону № 1105-XVI визначено, що Фонд зобов`язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 19 зазначеного Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2 частиною першою статті 16 зазначеного Закону застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XVI встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XVI до завершення заходів, пов`язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 1105-XVI фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Зазначене також підтверджується пунктом 2 Порядку №26.

До того ж, пунктами 5, 6 вищезазначеного порядку встановлено, що для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01 січня 2011 року) із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства. Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

Враховуючи зазначене вище правове регулювання колегія суддів Верховного Суду погоджується із судами попередніх інстанцій, що відповідач-5, повертаючи ТОВ "Лемтранс" надіслані до нього належним чином оформлені заяви-розрахунки, не здійснивши дії щодо фінансування цих заяв-розрахунків, діяв неправомірно, крім того, суд зазначає наступне.

Так, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено, зокрема, м. Донецьк Донецької області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок, Порядок № 595).

Відповідно до пункту 2 вказаного Тимчасового порядку (в редакції, чинній на момент затвердження Тимчасового порядку) передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Однак, постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року по справі № 826/18826/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №595.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2015 року № 239 у Тимчасовому порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей в абзацом 1 пункту 2 виключені слова "або здійснюють не в повному обсязі".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що порядок фінансування Фондом страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам врегульований спеціальним законодавством, а саме - Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким передбачено забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення громадянам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими поховання, а також Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відповідно до якого, пунктом 7 встановлено, що при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Проте, ані Законом № 1105-XIV, ані Порядком № 26 робочим органам Фонду не надано повноважень щодо неприйняття та повернення заяв-розрахунків страхувальників з підстав знаходження (реєстрації) страхувальників-роботодавців у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, відповідно до частини другої статті 34 Закону № 1105-XIV страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках, у порядку, встановленому Національним Банком України.

Так, судами встановлено, що в матеріалах справи наявна довідка Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" від 12 листопада 2015 року № КНО-52.4/905, якою підтверджується, що на ім`я ТОВ "ЛЕМТРАНС" () відкрито поточний рахунок № 26044296 (у гривні) зі спеціальним режимом використання.

Спонукання позивача до проведення реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних зі зміною місцезнаходження юридичної особи, фактично позбавляє суб`єкта підприємництва здійснювати вільну господарську діяльність. Хоча ТОВ "ЛЕМТРАНС" на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції було зареєстровано на території тимчасово непідконтрольній українській владі (м. Донецьк), проте продовжує подавати звітність до податкового органу та сплачувати податки та обов`язкові платежі.

При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій, на підконтрольній території України зазначене підприємство має відокремлені структурні підрозділи, а саме, Вагонне депо Волноваха Дніпропетровської філії ТОВ "Лемтранс", місцезнаходження: Донецька область, м. Волноваха, вул. Шевченко, буд. 2, Вагонне депо Дніпродзержинськ Дніпропетровської філії ТОВ "Лемтранс", місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Енергетиків, буд. 28 Б, Дніпропетровську філію ТОВ "Лемтранс", місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. К. Маркса, буд 77.

Крім того, відповідно до даних ЄДРПОУ місцезнаходження юридичної особи позивача на час розгляду справи в суді касаційної інстанції зареєстровано за адресою: 03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Антоновича, будинок 46-46А.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про зобов`язання Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити фінансування позивача за поданими заявами-розрахунками на суму 68 181,44 грн., 122 541,63 грн., 105 769,36 грн., 122 541, 63 грн., 235 120,22 грн., 321 994,88 грн., 466 082,47 грн. з обов`язковим врахуванням приписів Закону № 1105-XIV та Порядку № 26.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 січня 2019 року у справі №805/5089/15-а та 22 січня 2019 року у справі № 805/2909/17-а.

Посилання скаржників на ту обставину, що ані порядком фінансування не передбачено прийняття обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяв-розрахунків від страхувальника на фінансування матеріального забезпечення, відповідно і здійснити фінансування Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальника не може, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зобов`язав Донецьке обласне відділення, як юридичну особу, в особі Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка є відокремленим підрозділом Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а тому, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про зобов`язання Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснити фінансування Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" на підставі наданих останнім Центральній Міжрайонній в місті Донецьку Виконавчій дирекції заяв-розрахунків на суму 68 181,44 грн., на суму 122 541,63 грн., на суму 105 769,36 грн., на суму 321 994,88 грн., на суму 235 120,22 грн., на суму 466 082,47 грн.

Інші доводи касаційних скарг не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки судів першої та апеляційної інстанції, та є аналогічними доводам, викладеним в запереченнях на позовну заяву, так і поданих відповідачами апеляційних скаргах. Проте, таким доводам, з огляду на вищенаведені висновки, судами попередніх інстанцій надано належну оцінку з дотриманням норм матеріального права.

Крім того, як убачається з касаційних скарг, наведені в них доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі фактично зводяться до необхідності нової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів.

Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (Spacek, s.r.o. v. The Czech Republic» № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Як зазначено у пункті 28 рішення у справі «Молдавська проти України» (заява № 43464/18), Суд враховує те, що закон, який застосований у цій справі не містить жодного положення, яке могло б ввести в оману заявника щодо його чинності та релевантності до відповідних правовідносин, а тому обмеження щодо реалізації відповідних прав скаржника було передбачуваним і обґрунтованим

Аналізуючи поняття «якість закону» Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» (заява № 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява № 39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява № 33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява № 77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), заява № 18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№ 1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№ 1)»), серія А, № 30, пункти 48-49; «Мелоун протии Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), серія А, № 82, пункт 66); « Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), серія А, № 226-А, п. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), № 11801/85, п. 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), серія А № 176-В, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього судового рішення) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційних скарг їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Центральної Міжрайонної в місті Донецьку Виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко