Справа № 9901/919/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2019 року

Київ

справа №9901/919/18

адміністративне провадження №П/9901/919/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стародуба О.П., Єзерова А.А., Стеценка С.Г., Шарапи В.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Ступак Ю.А.

представників позивача - Кравця Р.Ю.,

представника відповідача - Білопольської Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, бездіяльності, рішення та його скасування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26 листопада 2018 року звернулася до Верховного Суду як до суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої судом, просила:

Визнати протиправними дії ВККС, вчинені в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , що полягали у:

- неналежному оформленні суддівського досьє, дискримінації під час співбесіди як матері, яка перебувала на лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами та у відпустці по догляду за дитиною, перешкоджанні праву судді на надання відповідей та пояснень з приводу запитань членів комісії в ході проведення співбесіди, наданні оцінки судовому рішенню у справі № 804/1363/14, а також з`ясовуванні мотивів, якими керувався суддя при ухваленні судового рішення в нарадчій кімнаті, протиправному дослідженні матеріалів, які не містилися у суддівському досьє, упередженому ставленні та необ`єктивності, необґрунтованому заниженні балів, включенні до резолютивної частини рішення ВККС від 19 вересня 2018 року № 1627/ко-18 рекомендації Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення з посади судді.

- Визнати протиправною бездіяльність ВККС, допущену в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1, що полягає у:

незаявленні самовідводу членом колегії ОСОБА_2 перед початком співбесіди із суддею ОСОБА_1, незазначенні у Рішенні ВККС мотивів його ухвалення.

-Визнати протиправним та скасувати Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18.

- Визнати протиправним та скасувати Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01 березня 2019 року за № 4/ко-19.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила про неправомірність процедури кваліфікаційного оцінювання, що проводилась відносно неї, дискримінаційний характер оцінювання.

На думку позивачки, результат кваліфікаційного оцінювання значною мірою залежить від внутрішнього переконання членів ВККС, тобто критерії відповідності судді займаній посаді оцінюються за суб`єктивним критерієм. Водночас, членом ВККС ОСОБА_2 перед початком співбесіди з ОСОБА_1 не заявлено самовідвід за наявності у останнього упередженого ставлення до неї, на користь чого свідчили заздалегідь підготовлені запитання у більшості щодо рішення, ухваленого нею по справі № 804/1363/14. Спір у даній справі стосувався заборони проведення мітингу Всеукраїнському об`єднанню «Свобода», учасником аналогічних заходів був і сам ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з сайту «Вікіпедія».

ОСОБА_1 також зазначила, що при проведенні співбесіди допущена відносно неї дискримінація як матері, яка перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, а також у відпустці по догляду за дитиною, оскільки у членів Комісії виникли питання до неї про те, чи мав вплив відрив на цей час від практики на якість виконання практичного завдання та складання тесту.

Позивачка закцентувала увагу Суду на неприпустимості надання ВККС при проведенні співбесіди оцінки судовому рішенню, яке ухвалювалось нею, а також з`ясовування мотивів, якими керувався суддя, приймаючи таке рішення. За підрахунками позивачки, час, витрачений при співбесіді на з`ясування питань щодо ухвалення нею конкретного судового рішення був більший, ніж загальний час по обговоренню усіх інших питань. Зазначила також, що жодним чинним на день проведення співбесіди нормативно-правовим актом не наділено ВККС повноваженнями переглядати та/або надавати оцінку судовому рішенню, яке набуло законної сили.

Окремо позивачка звернула увагу на те, що членами ВККС необґрунтовано занижені бали за результатами кваліфікаційного оцінювання, бали були визначені невірно, з допущенням помилки, яка виправлена після технічної перерви, але загальна кількість балів після виправлень залишилась незмінною, що свідчить про заздалегідь визначений Комісією результат оцінювання у 657,375 балів, яких недостатньо для підтвердження відповідності судді займаній посаді. В оскаржуваному рішенні зазначені лише загальні бали, виставлені Колегією за критеріями компетентності (професійної, особистої та соціальної), професійної етики та доброчесності, без зазначення кількості балів по окремим складовим, визначеним у пункті 5 Розділу ІІ Положення. Посилання Комісії в Рішенні лише на засоби встановлення відповідності судді займаній посаді та кількість виставлених за результатами кваліфікаційного оцінювання балів, без їх мотивації, не дають змоги встановити, за якими критеріями позивач не відповідає займаній посаді, жодним чином не дозволяє встановити дійсних підстав, з яких виходила ВККС під час ухвалення Рішення, і мотивів його прийняття.

Позивачка зазначила також про протиправність включення до оскаржуваного Рішення рекомендації ВРП про звільнення її з посади судді.

На думку позивачки, наслідки, які настають для суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання (звільнення із займаної посади відповідно до підпункту 4 пункту 161 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України) є по суті посяганням на незалежність суддів як однієї з основоположних конституційних гарантій їхньої діяльності щодо здійснення правосуддя. Позивач наголосила, що стаття 126 Конституції України не передбачає такої підстави для звільнення судді як невідповідність займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики і доброчесності, тож положення підпункту 4 пункту 161 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України фактично розширюють перелік підстав для звільнення суддів, що є недопустимо.

Ухвалою від 27 листопада 2018 року Верховний Суд відкрив провадження в адміністративній справі за вказаним адміністративним позовом і призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Тією самою ухвалою суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

ВККС надіслала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому зазначено, зокрема, про те, що 19 вересня 2018 року в рамках кваліфікаційного оцінювання Комісія провела з позивачкою співбесіду, під час якої обговорили питання щодо показників за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності, які виникли під час дослідження суддівського досьє. У підсумку Комісія дійшла до тих висновків, які відображено у спірному Рішенні. Доводи, які позивачка виклала в позовній заяві, відповідач вважає безпідставними. Комісія зазначила, що її повноваження щодо кваліфікаційного оцінювання суддів є дискреційними і жоден інший суб`єкт не може втручатися у їх здійснення. Під час кваліфікаційного оцінювання прав та інтересів позивачки не порушено, сама ж процедура пройшла з дотриманням вимог законодавства, підстав для оскарження спірного Рішення, визначених статтею 88 Закону № 1402-VIII, немає.

Щодо доводів позивачки про невмотивованість Рішення, то ВККС зауважила, що такі твердження необґрунтовані. На переконання відповідача, Рішення містить вичерпну інформацію про результати кваліфікаційного оцінювання та мотиви його ухвалення.

Відповідач заперечував також і проти доводів ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення до неї членів ВККС, а також наявність у будь-кого з членів комісії приватного інтересу.

Позивачка надіслала письмову відповідь на відзив, відповідно до якої ще раз та додатково наголосила на доводах, викладених у позовній заяві.

23 травня 2019 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №449/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 травня 2019 року визначено новий склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2019 року прийнято справу до провадження та розпочато її розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.

07.08.2019 ОСОБА_1 до Верховного Суду надіслала заяву про зміну (доповнення) підстав позову та надання додаткових пояснень і доказів у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19.08.2019 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну (доповнення) підстав позову, в якій позивачка зазначила про доповнення підстав позову тим, що члена ВККС ОСОБА_2 відраховано зі штату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України через відсутність у нього 15-річного стажу професійної діяльності у сфері права, про що йдеться у відповіді керівника Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини.

У письмових запереченнях на заяву про зміну підстав позову, Вища кваліфікаційна комісія суддів заперечує проти доводів позивачки, вказуючи на те, що члена ВККС ОСОБА_2 призначено з додержанням процедури, у межах повноважень Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та у спосіб, що передбачений нормами чинного законодавства України.

В судовому засіданні представники позивачки підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, доповненнях до позовної заяви та відповіді на відзиви відповідача, просили позов задовольнити повністю.

Представники відповідача заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд заслухав пояснення представників позивача та представників відповідача, дослідив надані ними докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень та встановив таке.

Указом Президента України від 13 травня 2009 року за № 318/2009 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначена строком на п`ять років на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 24.05.2015 року № 479-VIII №522/2008 обрана суддею безстроково.

Рішенням Комісії від 1 лютого 2018 року № 8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання 1790 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, зокрема судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1

Рішенням від 2 березня 2018 року № 33/зп-18 Комісія призначила проведення іспиту під час кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, призначеного рішенням Комісії від 01 лютого 2018 року № 8/зп-18.

16 квітня 2018 року позивачка склала анонімне письмове тестування, за результатами якого набрала 79,875 балів. За результатами виконаного практичного завдання ОСОБА_1 набрала 79,5 балів. На етапі складання іспиту позивачка загалом набрала 159,375 балів.

ОСОБА_1 пройшла тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей, за результатами якого складено висновок та визначено рівень показників критеріїв особистої, соціальної компетентності, професійноїх етики та доброчесності.

Рішенням Комісії від 18 липня 2018 року № 173/зп-18 затверджено результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді "Іспит", складеного 16 квітня 2018 року. Відповідно до цього рішення, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

19 вересня 2018 року Комісія провела з ОСОБА_1 співбесіду, під час якої обговорювала питання за показниками критеріїв компетентності, професійної етики та доброчесності на підставі матеріалів суддівського досьє.

У підсумку співбесіди та дослідження суддівського досьє ВККС ухвалила Рішення від 19.09.2018 за № 1627/ко-18, яким вирішила, що:

1) суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 . за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрала 657,375 балів;

2) суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 визнати такою, що не відповідає займаній посаді;

3) внести до ВРП подання з рекомендацією про звільнення з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 .

Рішенням Комісії від 01 березня 2019 року за № 4/ко-19 виправлено описку в Рішенні від 19.09.2018 за № 1627/ко-18, а саме: замінено на сторінці 2 у шостому абзаці текст « ОСОБА_1 склала анонімне письмове тестування, за результатами якого набрала 87,75 бала. За результатами виконаного практичного завдання ОСОБА_1 набрала 91 бал. На етапі складання іспиту суддя загалом набрала 178,75 бала» текстом: « ОСОБА_1 . склала анонімне письмове тестування, за результатами якого набрала 79,875 бала. За результатами виконаного практичного завдання ОСОБА_1 набрала 79,5 бала. На етапі складання іспиту суддя загалом набрала 159,375 бала»

Вказані обставини визнаються учасниками справи, а тому, в силу приписів ч. 1 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню.

Адміністративний суд при вирішенні адміністративного спору перевіряє, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб`єкта владних повноважень, а правовим мотивування спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права

З дослідженого Рішення Комісії від 19.09.2018 слідує, що фактичною підставою для висновків відповідача про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, слугувало таке.

За критерієм компетентності (професійної, особистої та соціальної) суддя набрала 375,375 балів; за критерієм професійної компетентності ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів іспиту, дослідження інформації, яка міститься у досьє, та співбесіди за показниками, визначеними пунктами 1-5 глави 2 розділу ІІ Положення. За критеріями особистої та соціальної компетентності ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів тестування особистих морально психологічних якостей та загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди з урахуванням показників, визначених пунктами 6-7 глави 2 розділу ІІ Положення.

За критерієм професійної етики, оціненим за показниками, визначеними пунктом 8 глави 2 розділу ІІ Положення, суддя набрала 152 бали. За цим критерієм ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди.

За критерієм доброчесності, оціненим за показниками, визначеними пунктом 9 глави 2 розділу ІІ Положення, суддя набрала 130 балів. За цим критерієм ОСОБА_1 оцінено на підставі результатів тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, дослідження інформації, яка міститься у досьє та співбесіди.

Саме таким чином у Рішенні ВККС від 19.09.2018 викладено підстави виставлення балів судді при проведенні її кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді. У висновку рішення Комісія зазначила, що суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрала 657,375 балів, що становить менше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв, у зв`язку із чим визнала суддю ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді.

Загальні умови звільнення судді з посади передбачені у частині першій статті 112 Закону № 1402-VIII, якою встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Водночас, згідно з пунктом 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, положення цього Закону застосовуються з урахуванням норм розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Згідно з підпунктом 4 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

Відповідно до пункту 20 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини першої статті 83 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

За частиною другою цієї статті критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 83 Закону № 1402-VIII підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 83 Закону № 1402-VIII Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Відповідно до частини першої статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

Згідно з частиною другою статті 85 Закону № 1402-VIII іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

Згідно з частиною третьою статті 85 Закону № 1402-VIII для цілей формування суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) Вища кваліфікаційна комісія суддів України може ухвалити рішення про запровадження та проведення інших тестувань з метою перевірки особистих морально-психологічних якостей, загальних здібностей, а також про застосування інших засобів встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання.

Рішення Комісії про запровадження та проведення інших тестувань не може встановлюватися індивідуально щодо певного судді чи групи суддів.

Згідно з частинами дев`ятою, десятою статті 85 Закону № 1402-VIII співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє. За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення щодо допуску судді до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до частини першої статті 86 Закону № 1402-VIII для формування суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) і проведення кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді) Вища кваліфікаційна комісія суддів України має право безоплатно отримувати інформацію та копії документів і матеріалів (у тому числі з обмеженим доступом) щодо судді (кандидата на посаду судді) та членів його сім`ї або близьких осіб від будь-яких осіб, які є власниками або розпорядниками інформації (документів, матеріалів), що запитуються. Такі особи зобов`язані протягом десяти днів з дня отримання запиту надати інформацію (документи, матеріали), що запитується.

Згідно з частиною першою статті 92 Закону № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Положеннями частин третьої, четвертої статті 92 Закону № 1402-VIII порядок роботи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначається цим Законом.

За частинами третьою, четвертою статті 101 Закону № 1402-VIII рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюється більшістю голосів.

Палати та колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюють свої рішення від імені Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зазначаючи склад палати чи колегії, який розглядав конкретну справу. Вища кваліфікаційна комісія суддів України може переглядати рішення, прийняті палатою чи колегією, щодо допуску до конкурсу або добору.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 101 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.

Відповідно до частини восьмої статті 101 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Згідно з частиною другою статті 88 Закону № 1402-VIII суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Рішенням від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 ВККС затвердила свій Регламент, який, як зазначено у преамбулі, визначає порядок її роботи і спрямований на реалізацію повноважень, визначених Конституцією України, Законом № 1402-VIII.

Згідно з пунктом 1.3 Регламенту Комісія виконує функції та здійснює повноваження: <…> 4) у складі колегії з питань: оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"; <…>.

Згідно з підпунктами 4.12.1, 4.12.2 пункту 4.12 Регламенту (у редакції, яка діяла на дату ухвалення спірного Рішення) результатом вирішення питань діяльності Комісії, віднесених Законом до її компетенції, а також вирішення питань організаційної діяльності Комісії та секретаріату є рішення. Розгляд справи у Комісії закінчується ухваленням рішення. З окремих питань, пов`язаних з рухом матеріалів при проведенні кваліфікаційного оцінювання, з питань добору кандидатів на посаду судді, про переведення суддів, вирішенням клопотань та заяв осіб, які беруть участь у справі, питанням про відкладення розгляду справи, оголошенням перерви Комісія може приймати рішення, що фіксується у протоколі засідання (протокольне рішення).

За змістом підпункту 4.12.3 пункту 4.12 Регламенту рішення колегії Комісії ухвалюється більшістю голосів. У разі рівності голосів голос головуючого на засіданні є вирішальним. Член Комісії під час ухвалення рішення голосує за або проти.

Згідно з підпунктами 4.12.6, 4.12.7 пункту 4.12 Регламенту рішення Комісії, палат та колегій викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.

Рішення складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

На виконання положень частини п`ятої статті 83 Закону № 1402-VIII Комісія рішенням від 3 листопада 2016 року № 143/зп-16 затвердила згадане Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.

Відповідно до пунктів 4-6 розділу І "Загальні положення" Положення кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першим етапом кваліфікаційного оцінювання є складення іспиту. У разі ухвалення рішення Комісії про зміну черговості етапів кваліфікаційного оцінювання порядок допуску до наступного етапу та застосування мінімально допустимих балів визначається зазначеним рішенням.

За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює рішення щодо допуску судді (кандидата на посаду судді) до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення відповідність судді критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рівень знань у сфері права; рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні; ефективність здійснення правосуддя; діяльність щодо підвищення фахового рівня (підпункти 1.1- 1.4).

За змістом пунктів 2 і 3 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення показники "рівень знань у сфері права" та "рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні" оцінюються під час іспиту на підставі відповідно анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Показники "ефективність здійснення правосуддя" та "діяльність щодо підвищення фахового рівня", відповідно до абзаців другого пунктів 4 та 5 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення, оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди. Дані, за якими оцінюються (встановлюються) два названі показники професійної компетентності, визначено, відповідно, у підпунктах 4.1 - 4.11 пункту 4 та в підпунктах 5.1 - 5.6 пункту 5 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення.

Згідно з пунктом 6 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення відповідність судді критерію особистої компетентності визначається за показниками тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей такими, як когнітивні якості особистості, емотивні якості особистості, мотиваційно-вольові якості особистості, і оцінюються на підставі висновку про підсумки таких тестувань (у разі їх проведення), за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, і співбесіди.

У пункті 7 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення зазначено, що відповідність судді критерію соціальної компетентності визначається за показниками тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей такими, як комунікативність, організаторські здібності, управлінські властивості особистості, моральні риси особистості, чесність, порядність, розуміння і дотримання правил та норм, відсутність схильності до контпродуктивних дій, дисциплінованість, і оцінюються на підставі висновку про підсумки таких тестувань (у разі їх проведення), за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, і співбесіди.

За змістом пунктів 8 і 9 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення відповідність судді критерію професійної етики і відповідність судді критерію доброчесності оцінюється (встановлюється) за показниками, визначеними відповідно у підпунктах 8.1 - 8.6 та 9.1 - 9.7 вказаних пунктів. Зазначені у них показники теж оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди.

Щодо критерію доброчесності, то показники, за якими оцінюється суддя, з`ясовуються, зокрема, на підставі: 1) інформації, наданої центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, органом державного фінансового контролю в Україні, іншими органами державної влади; 2) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 3) результатів перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за наявності); 4) декларації родинних зв`язків судді та декларації доброчесності судді; 5) результатів регулярного оцінювання; 6) результатів перевірки декларації родинних зв`язків судді та декларації доброчесності судді (за наявності); 7) висновків або інформації Громадської ради доброчесності (за наявності); 8) іншої інформації, що включена до суддівського досьє (частину друга пункту 9 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення).

Відповідно до пункту 10 глави 2 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення для встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за визначеними цим Положенням показниками використовуються також інші відомості й дані, на підставі яких може встановлюватися відповідність судді критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також будь-яка інша інформація стосовно судді, яка міститься у суддівському досьє.

Згідно з пунктом 1 глави 4 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення тестування особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей проводиться у разі ухвалення Комісією відповідного рішення та за визначеною у ньому методикою. Рішення Комісії щодо проведення цих тестувань не може встановлюватися індивідуально стосовно певного судді чи групи суддів у межах проведення відповідної процедури кваліфікаційного оцінювання.

За пунктом 2 глави 4 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення метою тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей є оцінювання показників особистої, соціальної компетентності, професійної етики та доброчесності судді (кандидата на посаду судді). Показники, за якими визначаються кожен із вказаних критеріїв кваліфікаційного оцінювання, перелічені у пункті 3 глави 4 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення.

Ці показники оцінюються на підставі висновку про підсумки таких тестувань і за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді), та співбесіди.

За пунктом 5 глави 4 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення результати тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей зберігаються у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді) відповідно до порядку формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді).

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення застосування інших засобів встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання відповідно до статті 85 Закону здійснюється за рішенням Комісії про проведення відповідного кваліфікаційного оцінювання. Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення іншими засобами встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання є, зокрема: дослідження копій окремих судових рішень, технічних записів фіксування судового засідання та журналу або протоколу судового засідання; опитування сторін, представників сторін у справах, розглянутих суддею одноосібно або у складі колегії суддів; відвідування інспектором Комісії відкритого судового засідання; регулярне оцінювання судді; опитування суддів суду, в якому суддя обіймає посаду, суддів судів, які переглядали рішення, винесені цим суддею, суддів судів, рішення яких переглядав цей суддя (підпункти 2.1-2.5).

Згідно з пунктами 4, 5 глави 5 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення за допомогою інших засобів встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються виключно якість підготовки тексту судового рішення, дотримання суддею правил ведення судового засідання, суддівської етики, а також виконання суддею інших його обов`язків. Член Комісії, який готує доповідь щодо суддівського досьє, не має права давати оцінку судовому рішенню по суті.

Застосування інших засобів встановлення відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється з урахуванням усього періоду здійснення правосуддя суддею, який підлягає оцінюванню.

Відповідно до пунктів 1-4 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Усі статистичні дані є допоміжними показниками у процесі кваліфікаційного оцінювання та мають бути досліджені у сукупності з якісними показниками.

Рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критеріїв особистої компетентності, соціальної компетентності професійної етики та доброчесності.

За змістом підпункту 5.1 пункту 5 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення критерії компетентності оцінюються так: професійна компетентність (за показниками, отриманими під час іспиту) - 300 балів, з яких: рівень знань у сфері права - 90 балів (підпункт 5.1.1.1); рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 120 балів (підпункт 5.1.1.2); ефективність здійснення суддею правосуддя або фахова діяльність для кандидата на посаду судді - 80 балів (підпункт 5.1.1.3); діяльність щодо підвищення фахового рівня - 10 балів (підпункт 5.1.1.4); особиста компетентність - 100 балів (підпункт 5.1.2); соціальна компетентність - 100 балів (підпункт 5.1.3).

Відповідно до підпункту 5.2 пункту 5 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення за критерієм професійної етики можна отримати 250 балів, з яких: морально-психологічні якості - 100 балів; інші показники - 150 балів (підпункти 5.2.1 - 5.2.2). Цей критерій оцінюється у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам професійної етики.

У відповідності до підпункту 5.2 пункту 5 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення критерій доброчесності оцінюється у 250 балів, з яких: інтегративність - 100 балів; інші показники - 150 балів (пункти 5.3.1 - 5.3.2). Цей критерій оцінюється у 0 балів за наявності доказів невідповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам доброчесності.

Згідно підпункту 6.1 пункту 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення мінімально допустимим є бал, отриманий за результатами оцінки критерію кваліфікаційного оцінювання, який дозволяє судді (кандидату на посаду судді) продовжувати участь у кваліфікаційному оцінюванні.

За змістом підпункту 6.2 пункту 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення мінімально допустимий бал визначається для: анонімного письмового тестування; виконання практичного завдання; іспиту (підпункти 6.2.1 - 6.2.3).

Згідно з підпунктом 6.3 пункту 6 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення мінімально допустимі бали при складенні анонімного письмового тестування та виконанні практичного завдання визначаються рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів.

Відповідно до пункту 10 глави 6 розділу ІІ "Методологія кваліфікаційного оцінювання" Положення оцінка критеріїв (показників) на етапі дослідження досьє та співбесіди встановлюється шляхом виведення середнього арифметичного на підставі оцінок кожного члена Комісії, який брав участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання.

Згідно пунктів 16-18 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення дослідження досьє полягає у систематизації, аналізуванні, збиранні, уточненні даних досьє судді (кандидата на посаду судді) з метою визначення попередніх показників критеріїв кваліфікаційного оцінювання.

Дослідження досьє здійснюється членом Комісії, визначеним для підготовки до розгляду і доповіді справи щодо проведення кваліфікаційного оцінювання стосовно відповідного судді або кандидата на посаду судді (далі - доповідач).

За результатами дослідження досьє доповідач готує доповідь.

У доповіді доповідач зазначає, зокрема, встановлені під час дослідження показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання, а також пропозиції щодо дослідження досьє.

Згідно з пунктом 19 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів: оголошення доповіді за результатами дослідження досьє; надання судді (кандидату на посаду судді) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію; послідовне обговорення з суддею (кандидатом на посаду судді) показників, оцінювання яких потребує уточнення, з метою прийняття остаточного рішення щодо підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідності судді займаній посаді (підпункти 19.1 - 19.3).

Згідно з пунктом 20 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення співбесіда проходить у формі засідання Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії про проведення кваліфікаційного оцінювання.

Обговорення відбувається шляхом опитування судді (кандидата на посаду судді) доповідачем і членами Комісії та надання суддею (кандидатом на посаду судді) відповідей і пояснень. Під час співбесіди обов`язковому обговоренню із суддею (кандидатом) підлягають дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.

Згідно з пунктом 21 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення суддя (кандидат на посаду судді) до проведення співбесіди має право: знайомитися з матеріалами досьє не пізніше ніж за десять робочих днів до проведення співбесіди, крім проведення кваліфікаційного оцінювання за рішенням Комісії у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення; надавати документи (завірені копії документів) чи іншу інформацію, яка доповнює, спростовує чи уточнює дані, що містяться у досьє; надавати свої пояснення, зокрема у письмовому вигляді (підпункти 21.1 - 21.3).

Письмові пояснення надаються суддею (кандидатом на посаду судді) не пізніше п`яти робочих днів з дня ознайомлення з матеріалами досьє. Усні пояснення надаються суддею під час проведення співбесіди.

За правилами пунктів 22, 23 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення суддя (кандидат на посаду судді), який проходить кваліфікаційне оцінювання, під час співбесіди має право надавати пояснення з питань, пов`язаних з проходженням іспиту, та інформації і документів, що містяться в його досьє, надавати коментарі, документи та інформацію за розділами досьє.

Члени Комісії мають право ставити судді (кандидату на посаду судді) запитання щодо оголошених під час доповіді показників, самостійно знайомитися з досьє, ставити запитання доповідачу, порушувати перед Комісією питання, які виникли під час ознайомлення з досьє.

За змістом підпункту 32.2 пункту 32 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення у випадку оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) Комісія, за результатами кваліфікаційного оцінювання, ухвалює одне із таких рішень: рішення про відповідність судді займаній посаді; рішення про невідповідність судді займаній посаді (підпункти 32.2.1. та 32.2.2. відповідно).

Відповідно до пункту 1 розділу V "Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді" Положення організація та проведення кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності судді займаній посаді здійснюється за правилами, встановленими цим Положенням, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Згідно з пунктами 10.1 та 10.2 пункту 10 розділу V "Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді" Положення за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді (підпункти 10.1 та 10.2).

Рішення про підтвердження відповідності судді займаній посаді ухвалюється у разі отримання суддею мінімально допустимого і більшого бала за результатами іспиту, а також більше 67 відсотків від суми максимально можливих балів за результатами кваліфікаційного оцінювання всіх критеріїв за умови отримання за кожен з критеріїв бала більшого за 0.

Відповідно до пункту 34 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення рішення Комісії, ухвалене за результатами кваліфікаційного оцінювання, складається зі вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині зазначаються: 1) дата, час та місце ухвалення рішення, його номер; 2) прізвища та ініціали членів Комісії, які брали участь в ухваленні рішення; 3) прізвище, ім`я, по батькові судді (кандидата на посаду судді), якого оцінено; 4) найменування суду, в якому суддя, якого оцінено, здійснює правосуддя.

В описовій частині рішення зазначаються: 1) підстави призначення кваліфікаційного оцінювання; 2) стислий опис його проведення. У мотивувальній частині рішення зазначаються отримані суддею (кандидатом на посаду судді) бали з оцінювання відповідних критеріїв, відомості про загальну кількість балів за результатами кваліфікаційного оцінювання, посилання на визначені Законом підстави його ухвалення або мотиви, з яких Комісія дійшла таких висновків. За наявності висновку Громадської ради доброчесності про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності у мотивувальній частині також зазначаються мотиви його прийняття або відхилення.

Згідно з пунктом 37 розділу ІІІ "Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання" Положення рішення Комісії про невідповідність судді займаній посаді є підставою для внесення подання до Вищої ради правосуддя з рекомендацією про звільнення судді з посади.

Судом встановлено, що спірне Рішення Комісія прийняла за результатами другого етапу кваліфікаційного оцінювання, призначеного відповідно до рішення ВККС від 1 лютого 2018 року № 8/зп-18, - "Дослідження досьє і проведення співбесіди".

У рішенні, окрім посилання на визначені законом підстави проведення кваліфікаційного оцінювання суддів загалом, а також підстави його прийняття (щодо позивачки), відображена (констатована) Комісією сума балів, які набрала ОСОБА_1 за кожним із критеріїв кваліфікаційного оцінювання.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, навела мотиви, якими обґрунтовує протиправність Рішення.

Доводи ОСОБА_1 стосуються, як власне змісту Рішення як правового акта індивідуальної дії (щодо відсутності у ньому мотивів/обґрунтування прийняття, тобто відсутності пояснення за яким конкретно критерієм кваліфікаційного оцінювання позивач не відповідає займаній посаді і чому), так і процедури кваліфікаційного оцінювання. Окрім того, як уже зазначено вище, при обґрунтуванні позову окрему увагу позивач приділила веденню засідання (обсяг досліджуємих матеріалів, порядок формулювання питань та забезпечення права надання відповідей) та упередженому ставленню до неї членів Комісії.

Так, Судом встановлено, що під час співбесіди Комісія, як зазначено в Рішенні, обговорила з ОСОБА_1 питання щодо показників за критеріями компетентності, професійної етики та доброчесності, які виникли під час дослідження суддівського досьє.

Зі змісту положень пунктів 1-9 глави 2 розділу ІІ Положення висновується, що на етапі іспиту суддю можна оцінити лише на відповідність критерію професійної компетентності і тільки за двома показниками вказаного критерію: "рівень знань у сфері права" і "рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні" (максимальна кількість балів за які становить відповідно 90 і 120 балів; пункт 5 глави 6 розділу ІІ Положення). Решта показників професійної компетентності ("ефективність здійснення правосуддя", "діяльність щодо підвищення фахового рівня", які оцінюються максимально у 80 і 10 балів відповідно; пункти 1.3, 1.4), як і решта критеріїв кваліфікаційного оцінювання (особиста компетентність, соціальна компетентність, професійна етика, доброчесність) оцінюються на підставі дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє, та співбесіди (тобто під час другого етапу кваліфікаційного оцінювання).

Тому, надаючи оцінку спірному рішенню, як акту індивідуальної дії, який прийнятий суб`єктом владних повноважень, дослідженню у цій справі підлягає питання, за яким критерієм позивачку визнали такою, що не підтвердила відповідності займаній посаді, а також наявність у Рішенні посилань на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Зазначення у рішенні лише підстав для його прийняття можливе за умови, що такі підстави є прямо передбаченими законом та достатніми для висновку, викладеному в рішенні, за інших умов, коли суддю оцінено за критеріями, що підлягають суб`єктивній оцінці, Рішення повинно обов`язково містити мотиви його прийняття.

Такі критерії, як професійна компетентність за показниками "рівень знань у сфері права" та "рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні" (які встановлюються на етапі "Іспит") не можуть бути тими критеріями/чинниками, що дали чи могли дати підстави дійти висновку про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, оскільки результат першого етапу оцінювання був позитивним.

Отже, дослідженню у межах цієї справи підлягають критерії та мотиви, якими керувалась Комісія, приймаючи Рішення, встановлені відповідачем при проведенні саме другого етапу оцінювання. Такі критерії підлягають встановленню (дослідженню), виходячи з мотивів, що є обов`язковими для викладення у Рішенні Комісії, тобто тих мотивів, які слугували підставою прийняття рішення.

Критеріями, які підлягли дослідженню на другому етапі оцінювання є доброчесність та професійна етика і частково професійна компетентність, оцінювання за якими ґрунтується виключно на дослідженні інформації, що міститься у суддівському досьє, та співбесіді.

За змістом 4, 5 глави 2 розділу ІІ Положення такі показники професійної компетентності як "ефективність здійснення правосуддя" та "діяльність щодо підвищення фахового рівня" підлягають оцінці виключно за матеріалами суддівського досьє, які за своїм змістом (наповненням) в цій частині містять інформацію статистичного характеру щодо розгляду справ (кількість скасованих судових рішень, дотримання строків розгляду справ, середня тривалість виготовлення повного тексту вмотивованого рішення та оприлюднення його в Єдиному державному реєстрі судових рішень) та участі у науковій, викладацькій діяльності, професійному підвищенні кваліфікації.

Дані, які виходячи з Положення, входять до показника "ефективність здійснення правосуддя" не є оціночними, адже не свідчать самі по собі про ефективність здійснення правосуддя, а відносяться до фактичних, аналіз цих показників (пункти 4.1 - 4.10 пункту 4 глави 2 розділу ІІ Положення) не потребує суджень категоріями моралі, етики та/чи психології, на відміну від решти критеріїв відповідності судді займаній посаді (в межах другого етапу кваліфікаційного оцінювання). Проаналізувавши суть останніх (особиста і соціальна компетентність, професійна етика) можна дійти висновку, що такі значною мірою ґрунтуються на результатах тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей судді.

Водночас, з огляду на положення пунктів 8, 9 глави 2 розділу ІІ Положення у поєднанні з положеннями пунктів 1 - 3 глави 4 цього ж розділу Положення, якщо професійна етика і доброчесність встановлюються, в тому числі (але не виключно), на підставі офіційних документів державних органів, зокрема документів фінансового характеру, а також звітностей та декларацій, які суддя, зважаючи на свою посаду, повинен подавати компетентним державним органам, то за критеріями особистої і соціальної компетентності (за які встановлено максимальну кількість балів - 200 (по 100 балів за кожним із критеріїв) як складовими критерію компетентності загалом суддя оцінюється лише за показниками тестувань особистих морально-психологічних якостей та загальних здібностей (відповідно до показників, визначених у підпунктах 3.1.1 - 3.1.3 пункту 3 глави 4 розділу ІІ Положення).

Показники особистої і соціальної компетентності частково збігаються з тими, за якими, відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 глави 4 розділу ІІ, визначається й професійна етика і доброчесність за показниками "Морально-психологічні якості (інтегративність)" та "Загальна оцінка інтегративності (доброчесності)" відповідно (як-от: здатність відстоювати власні переконання (підпункти 3.1.3.6 підпункту 3.1.3 пункту 3 та підпункт 3.3.2 пункту 3.1 пункту 3 глави 4 розділу ІІ Положення); дисциплінованість (підпункти 3.1.3.4 підпункту 3.1.3, підпункт 3.2.4.5 підпункту 3.2, підпункт 3.3.3 підпункту 3.3. пункту 3 глави 4 розділу ІІ Положення); чесність і порядність (підпункти 3.2.4.1, 3.2.4.2 підпункту 3.2, підпункт 3.4.1 підпункту 3.4 пункту 3 глави 4 розділу ІІ Положення); відсутність контпродуктивних дій (підпункт 3.2.4.4 підпункту 3.2, підпункт 3.4.2 пункту 3.4 пункту 3 глави 4 розділу ІІ Положення).

Показники "Морально-психологічні якості (інтегративність)" та "Загальна оцінка інтегративності (доброчесності)" не зазначені як показники критерію "професійна етика" та "доброчесність" у пункті відповідно 8 і 9 глави 2 розділу ІІ Положення. Проте ці показники теж є складовими двох вказаних критеріїв, за якими оцінюють суддю (пункти 5.2, 5.3 пункту 5 глави 6 розділу ІІ Положення). Якщо зіставити ті показники, за якими, відповідно до вказаних положень, визначається два згадані критерії, можемо побачити, що такі як "відповідність витрат і майна судді та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам" стосуються обох критеріїв, а відповідність судді вимогам законодавства у сфері запобігання корупції та відповідність поведінки судді іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції за суттю є взаємопов`язаними.

Максимальна кількість балів, яку можна отримати за критеріями професійної етики і доброчесності, відповідно до підпунктів 5.2 і 5.3 пункту 5 глави 6 розділу ІІ Положення, становить 500 балів (по 250 за кожен із критеріїв). За критеріями соціальної та особистої компетентності - 200 балів, за критерієм професійної компетентності - максимально 300 балів, з яких 210 - на етапі іспиту, решта 90 - за показниками ефективності здійснення правосуддя та діяльність щодо підвищення фахового рівня (80 і 10 балів відповідно; підпункт 5.1.1. пункту 5 глави 6 розділу ІІ Положення).

На підставі наведеного можна дійти висновку, що на етапі "Дослідження досьє і проведення співбесіди" максимальна кількість балів, які може отримати суддя, з огляду на шкалу оцінювання, визначену у пункті 5 глави 6 розділу ІІ Положення, становить 790 балів (при прохідному - 670 балів (за усіма критеріями). Тобто, із максимальних 1000 балів, які можна набрати під час кваліфікаційного оцінювання загалом, майже 80% цих балів - розподілені між критеріями кваліфікаційного оцінювання, які оцінюються за результатами дослідження досьє і проведення співбесіди (другий етап).

Критерії професійної етики та доброчесності, як і особистої, соціальної та професійної компетентності, у Положенні позначені як окремі критерії кваліфікаційного оцінювання, кожен з яких має свій діапазон оцінювання, тобто бали повинні виставлятися за кожним із критеріїв і в підсумку їх додають з тим, щоб визначити загальну суму набраних суддею балів за наслідками двох етапів кваліфікаційного оцінювання. При цьому професійна, особиста та соціальна компетентність охоплюються одним критерієм кваліфікаційного оцінювання "компетентність", який Комісія оцінює одним (єдиним) для усіх параметрів компетентності балом.

Другий етап кваліфікаційного оцінювання, якщо проаналізувати показники критеріїв, за якими оцінюється суддя на цьому етапі, і те, як вони оцінюються, значною мірою спирається на результати тестування особистих морально-психологічних якостей особи. Оцінювання таких критеріїв кваліфікаційного оцінювання як особиста, соціальна та частково професійна компетентність, професійна етика і доброчесність здійснюється в рамках одного етапу кваліфікаційного оцінювання, а показники, за якими вони оцінюються, подекуди збігаються між собою.

З урахуванням наведеного, провести чітку межу між усіма критеріями кваліфікаційного оцінювання суддів, їх вплив один на одного, у взаємозв`язку критеріїв між собою, виходячи тільки з фактичних (об`єктивних) даних не видається можливим.

Верховний Суд зазначає, що Комісія у межах спірних правовідносин наділена владними управлінськими функціями, є суб`єктом владних повноважень, який не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

Враховуючи наведене, а також те, що члени ВККС, приймаючи Рішення, керуються своїм внутрішнім переконанням, на Комісію покладається саме обов`язок, а не право наведення мотивів та їх обґрунтувань щодо позиції стосовно оцінювання певного судді, особливо коли є підстави вважати, що такий суддя не відповідає займаній посаді.

Колегія суддів також погоджується з доводами позивачки і її представника, що на оцінювання суддівського корпусу, принаймні на цьому етапі ("Дослідження досьє і проведення співбесіди") суттєво впливає суб`єктивний фактор, тому оцінювання на відповідність судді займаній посаді повинно підлягати зовнішньому/публічному контролю, в тому числі судовому.

Задля забезпечення такого контролю процес та результат кваліфікаційного оцінювання повинен бути зрозумілим як безпосереднім учасникам цих відносин, зокрема судді, так і громадськості. Метою кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді є формування якісного суддівського корпусу, якому довіряє суспільство. Отже, рішення щодо відповідності судді займаній посаді повинно не тільки бути мотивованим, а й обов`язково відповідати критеріям зрозумілості та обґрунтованості для можливості надання такому рішенню оцінки.

Належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень ВККС) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура оцінювання і чи була дотримана процедура ухвалення такого Рішення. Обсяг і ступінь відображення мотивації залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, що доводи/пояснення судді взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувалася Комісія, коли оцінювала суддю, виставляючи певну кількість балів, тобто які мотиви ухваленого рішення. Виключної значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про невідповідність судді займаній посаді, з огляду на наслідки, які це потягне.

Зокрема, рішення можна вважати вмотивованим, якщо в ньому зазначено обставин, що мають значення для правильного вирішення кожного з перелічених у главі ІІ Положення питань; є посилання на докази, на підставі яких ці обставини встановлено; є оцінка доводів та аргументів особи, щодо якої застосовується процедура оцінювання; є покликання на норми права, якими керувалася Комісія. Таке рішення повинно містити судження Комісії щодо професійної, особистої, соціальної компетентності судді, його доброчесності та професійної етики, відтак його здатності на належному рівні здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня.

У спірному Рішенні Комісія обмежилася лише стислим (загальним, без викладення фактичних обставин та мотивів їх оцінки) посиланням на засоби встановлення відповідності судді займаній посаді та кількість виставлених за результатами кваліфікаційного оцінювання балів, що не дає змоги встановити дійсні підстави/мотиви, з яких виходила Комісія під час ухвалення Рішення.

При вирішенні цієї справи Суд також зазначає, що Рішення ВККС, прийняте про невідповідність займаній посаді професійного судді, без належної мотивації такого рішення, переконливих доводів та значущих підстав, певною мірою підриває авторитет судової влади загалом.

Доводи відповідача про те, що спірне Рішення мотивоване і містить усі необхідні відомості є безпідставними і ґрунтуються на хибному розумінні положень законодавства. Позиція, якої дотримується відповідач, коли стверджує, що мотивом є певна кількість балів, на думку колегії суддів, помилкова і неприйнятна. Понад те, такий підхід до кваліфікаційного оцінювання (зводити суть мотивації до кількості набраних балів і засобів встановлення відповідності судді займаній посаді) суперечить меті і завданням кваліфікаційного оцінювання загалом, а також задекларованій концепції формування якісного суддівського корпусу.

Відсутність у Рішенні мотивів його ухвалення, покликань на конкретні обставини і підстави, а також відсутність у представника відповідача будь-яких доказових доводів з посиланням на матеріали досьє (письмові докази), результати співбесіди, які б слугували і стали підставою для дискреційних висновків комісії, за яких суддя не відповідає займаній посаді, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII, є достатньою підставою для того, щоб його скасувати як протиправне (в частині набраних балів і висновку про невідповідність судді ОСОБА_1 займаній посаді).

Стосовно мотивів позивачки щодо ведення засідання та упередженого ставлення до неї Суд, виходячи з меж судового розсуду при наданні юридичної оцінки діям та рішенню ВККС під час вирішення цим органом питання відповідності судді визначеним у законі критеріям у ході кваліфікаційного оцінювання, зазначає таке.

Як зазначено вище, зі змісту Рішення неможливо зрозуміти мотивів і підстав, з яких виходила Комісія при його прийнятті. Через те немає можливості з`ясувати та/чи пересвідчитися у тому, наскільки порушення процедури, про які зазначає позивач, вплинули чи могли вплинути на остаточний результат її оцінювання.

Отже, виходячи зі змісту оскаржуваного Рішення, колегія суддів не надає оцінки обставинам, на які посилається позивачка на обґрунтування позовних вимог щодо неправомірності дій ВККС та не встановлює обґрунтованість та допустимість формулювання питань, дискримінації, оскільки дані обставини не зазначені як підстава прийняття оскаржуваного рішення, отже, не призвели до порушення її (позивачки) прав.

За тих самих підстав Суд зазначає, що доводи позивачки про упередженість члена Комісії ОСОБА_2 та незаявлення ним самовідводу також не впливають самі по собі на висновки щодо правомірності оскаржуваного рішення. При цьому, Суд враховує, що ОСОБА_1 не надано доказів упередженого ставлення ОСОБА_2 особисто щодо неї.

З приводу аргументів про те, що ОСОБА_2 відраховано зі штату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України через відсутність у нього 15-річного стажу професійної діяльності у сфері права, про що йдеться у відповіді керівника Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини, і зазначене, на переконання позивачки, вплинуло на правомірність прийнятого відносно неї рішення, Суд зазначає таке.

В межах розгляду даної справи не досліджується питання додержання процедури призначення члена ВККС ОСОБА_2 , у зв`язку з чим наведеним ОСОБА_1 доводам в цій частині Суд не надає оцінки.

Підсумовуючи наведене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та бездіяльності членів ВККС, вчинених в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню.

Водночас, встановивши невідповідність рішення ВККС вимогам ч. 1 ст. 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді, Суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивачки у цій справі є визнання протиправним Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18 в частині визначення результатів кваліфікаційного оцінювання і визнання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді та Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01 березня 2019 року за № 4/ко-19 про внесення виправлень до Рішення від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18.

Колегія суддів також зазначає, що внаслідок скасування Рішення, як протиправного, суддя ОСОБА_1 опиняється в умовах, коли кваліфікаційне оцінювання щодо неї не завершено, тоді як за наведеного правового регулювання, вона як суддя, обрана безстроково до набрання чинності Законом № 1401-VIII, зобов`язана його пройти. Завершенням цієї процедури має бути відповідне рішення, при прийнятті якого (щодо судді ОСОБА_1) ВККС має взяти до уваги наведені мотиви цього рішення суду.

Також, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення ВККС від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18 у частині позовних вимог про надання рекомендації ВРП розглянути питання про звільнення позивача з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, з огляду на таке.

Так, відповідно до частин сьомої та восьмої статті 101 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" рішення Комісії можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом. Рішення Комісії щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом з рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII "Про Вищу раду правосуддя" (далі - Закон № 1798-VIII) ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Частиною першою статті 3 Закону № 1798-VIII визначено, що ВРП ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Отже, вирішення питання про звільнення судді з посади належить до компетенції саме ВРП після розгляду на її засіданні подання Комісії про звільнення судді.

За результатами такого розгляду ВРП приймає вмотивоване рішення, яке остаточно вирішує питання щодо кар`єри судді, є обов`язковим для виконання та може бути оскаржене в судовому порядку.

При цьому рішення Комісії щодо надання рекомендації може бути оскаржене виключно разом з рішенням ВРП, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Встановлення законом такої умови не обмежує право особи на оскарження цього рішення до адміністративного суду, однак запроваджує можливість звернення до суду за захистом своїх прав, коли рішення Комісії з рекомендацією буде реалізоване через рішення органу, який за результатами його розгляду ухвалить відповідне рішення.

З огляду на викладене, рішення Комісії у частині рекомендації ВРП розглянути питання про звільнення позивачки з посади судді має рекомендаційний характер, а тому не може бути самостійним предметом судового оскарження.

За правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати за подання цього позову у виді судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 вересня 2018 року № 1627/ко-18 щодо надання рекомендації Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18 в частині визначення результатів кваліфікаційного оцінювання і визнання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді та Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01 березня 2019 року за № 4/ко-19 про внесення виправлень до Рішення від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18 та зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України продовжити кваліфікаційне оцінювання зазначеної судді, в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (вул. Липська, 18/5 м. Київ; ідентифікаційний код 37316378) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Л.В. Тацій

Судді: О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

С.Г. Стеценко

В.М. Шарапа

Повний текст рішення складено 07.11.2019