Справа № 718/2651/19
Суддя: Мізюк В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/2651/19
Провадження №2-а/718/29/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого - судді Мізюк В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Заліщицького ВП УВПГУНП у Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Германа Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВРПП Заліщицького ВП УВПГУНП у Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Германа В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122, ст. 125 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.00коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2019 року керуючи автомобілем CITROEN GUMPER, д. н. з. НОМЕР_1 близько 17 години, 50 хвилин в м. Заліщики його зупиняв працівник ДАІ, вказавши причину перетин суцільної лінії, однак такого не було, оскільки здійснивши обгін автомобіля, який їхав попереду, та здійснив наїзд на суцільну лінію, однак не вийшов за її межі, тобто не виїхав на зустрічну смугу, також працівником ДАІ казано ще інші причини порушення правил дорожнього руху, вказавши, що був відсутній вогнегасник.

Позивач зазначає, що інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в порушення Конституції, Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому змушений звернутися з даним позовом до суду з наступних підстав. Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції України, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Крім того, вважає, що інспектором поліції був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

З огляду на вищевказане просив визнати вказану постанову незаконною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, а адміністративний позов задовольнити.

Відповідач інспектор ВРПП Заліщицького ВП УВПГУНП у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. 05.11.2019 року.

Суд, дослідивши докази долучені до матеріалів справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 428316 від 16.09.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.00 коп. З постанови вбачається, що 16.09.2019 року керуючи автомобілем CITROEN GUMPER Д.Н. З. НОМЕР_1 близько 17 години, 50 хвилин в м.Заліщики порушив вимоги ч. 2 ст. 122, ст.125 КупАП, (а.с.4).

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил обгону - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 126 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтям1и 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно доч.ч.1,2,3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, встановлена приписами вищезазначеної статті презумпція вини суб`єкта владних повноважень зобов`язує останнього у разі не згоди з повідомленими позивачем у заяві обставинами спростувати їх.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122, ст.125 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України , за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.6, 9, 20, 77, 241-247, 255, 286 КАС України, ст.ст.280, 283-284 КУпАП , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Заліщицького ВП УВПГУНП у Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Германа Володимира Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16.09.2019 року серія ДП18 № 428316 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122,ст..125 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі за ч. 2 ст. 122, ст..125 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Мізюк В.М