Справа № 640/20736/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 листопада 2019 року м. Київ № 640/20736/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Національного банку України
про скасування рішення НБУ про ввід в обіг нової купюри номіналом 1000 грн., поступове виведення з обігу купюри 500 і 200 грн., повернення в оборот купюр до стандартів США і СССР - максимальної купюри 100 грн., повернення в обіг 25, 10, 5, 2, 1 копійок по прикладу США, визнання потерпілим від рішень НБУ в 1992-1993 роках про підвищені облікової ставки з 80% до 300% та надрукування купоно - карбованців: 200, 500, 1000, 2000, 5000, 10 000, 20 000, 50 000, 100 000, 500 000, 1 000 000, призупинення строку дії позовної давності, зобов`язання відповідача виплатити моральну шкоду 20 000 000 грн.,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9), в якому просить суд (дослівно):

«1. прінять решенія ОАС м. Києва:

а) отмения решения НБУ о вводе в оборот новой купюри номаніалом 1000 грн.;

б) постепенно ізымать із оборота купюри 500 і 200 грн. і вернуться, дойті в обороте купюр до стандартов США і бывшего СССР - максімальная купюра 100 грн.;

в) вернуть в оборот 25, 10, 5, 2, 1 коп. по прімеру США.

1.1. определения ОАС м. Києва по п. 1 б, в отправить в ОПУ і ВРУ;

2. Прізнать меня потерпевшім от решеній НБУ в 1992-1994 г.г. о повышеніі учетной ставкі с 80% до 300% ставки НБУ, учотной ставки по годам і печатанія купоно - кар-цев: 200, 500, 1000, 2000, 5000, 10 000, 20 000, 50 000, 100 000, 500 000, 1 000 000 купоно - карбованців;

3. пріостановіть срок теченія ісковой давності с 11 сентября 1998 г. - даты моего освобожденія із Ю3-17/17 і із Херсонской обласной псіхбольніцы в 2006 г. І осознанія в 2019, что із-за решеній НБУ в 1992-1994 г. я обонкротілся; от меня ушла жена в 1997 г. к №, умеющего лучше обнімать. Теперь я отжімаюсь 2 раза і 5 раз подтягіваюсь на турніке, но надо грівни на операцію - 350 тис. $;

4. Обязать ответчика НБУ возместіть мне грівнамі за полученный моральний вред в 1993 - 95 г.г. і с 3 октября/жовтня 2019 року по настоящій час 20 000 (двадцять) млн. грівен переводом этой суммы на карточку ощадбанка».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що монети 1, 2 та 5 копійок припинили бути платіжними засобами в Україні з 01.10.2019. Також з 01.10.2019 НБУ почало поступове вилучення з обігу монет номіналом 25 копійок.

Зазначає, що позивач пам`ятає 90 роки, коли зарплата Президента становили 2500 грн. Додає, що у 2003 він отримував пенсію по інвалідності 2 групи 169,91 грн. Звертає увагу, що він краще жив, оскільки окрім продуктів харчування він купував газети, дешеве морозиво «Промбір», яке коштувало 0,90 копійок.

Наголошує, що пов`язуючи ціни 1970 років, позивач часто думає про політику Національного банку України після 1990 року, коли курс гривні по відношенню до долара був 5,05 грн., у 2009 році - 7,79 грн., у 2012 - 8,00 грн., у 2014 - 13,10 -13,65 грн., у 2015 - 16,40-16,53 грн., у 2017-2018 - 26,40-27,50 грн. та у 2019 році - 24,50-25,40 грн.

Позивач зазначає, що звернувся до НБУ з пропозицією понизити облікову ставку НБУ з 16,5-18,0% до стандартів держав Європи, США, Японії і інших держав до 0,25% - 1,25%, однак у відповідь НБУ зазначило, що не має права законодавчої ініціативи.

Між тим, позивач у позовній заяві зазначає, що ЕЦБ облікова ставка складає - 0,00%, а в НБУ - 16,5%.

Додає, що в Данії середня ставка складає 3%. В SWISS, Фінляндії, Німеччині максимальна середня ставка на іпотеку складає 2%-4,5% річних. В Японії іпотечний кредит становить - 2% річних, строк якого складає 50 років. Тоді як в Україні кредит по іпотеці «тепые кредіты» в 2015-201 роках комерційні банки давали під 17,5%-23% річних. Зазначає, що дорожче тільки в країнах Латинської Америки 20%-30%.

У позовній заяві позивач зазначає (дослівно): «Чи є зв`язок між інфляцією гривні?; ростом цен врепед зарплат і четной ставкой НБУ 16,5? і процентамі по кредітам: потребітельскім і іпотечним? І печатаніям НБУ в 2003-2013 г.г грошових купюр номіналом в 200 грн., 500 грн? і 1000 грн? І с 25.10.2019, НБУ планіруєт выпустіть в оборот купрурю 1000 грн. Есть лі печатаніе купюр в 200, 500, 1000 грн. - метод девольваціі грівни? НБУ Ідет за ЦБ РФ».

Також позивач зазначає, що (дослівно): «в США самая большая купюра - 100 долларов. Учетная ставка, ФРС США - 0,25%. В СССР-УССР в 1986 г. кредіти гражданам сбербанка/ощадбанка давали под проценти: 1%, 2,7%, 2%, 2,5%, 8% годових.

В СССР-УССР самой крупной купюрой былі 100руб/100карб. В 1992-1995 г.г. НБУ печатали купони-карбованці номіналом: 3 ,5, 10, 25, 50, 100, 250, 1000, 2000, 5000, 10 000, 20 000, 50 000, 100 000, 500 000, 1 000 000. В 1993-1995 курс купоно-карбованца до долара был 40-50 тис. карб/1$».

Позивач зазначає що у 1993 році взяв кредит в Агропромбанку 3,5 млрд. карбованців, що на той час складало 70 000$ - 87500$.

Додає, що в подальшому Агропромбанк повідомив позивача про те, що проценти по кредиту з 120% підвищує до 220%, оскільки НБУ підвищив облікову ставку.

У позовній заяві позивач зазначає, що НБУ в 1992 році повисив облікову ставку з 30% до 80% в 1994 році з 15.08. з 100% до 240%. І з правлінням Президента Л.Кучми з 25.10.1993 до 300%.

Також позивач у позовній заяві зазначає, що (дослівно): «Я діректор ком. фірмы к началу 1995 г. обанкротілся, попал в долгі перед частнимі-фізіческімі ліцамі і юрідіческімі ліцамі на общую суму 118 тис. дол. США. Я попал под следствіе Херс. Отеделом УСБУ за открытіе счета в Швейц. Банке по статте фінансовое мошенічество і выражающемся в нецелевом іспользованыы кредіта 3,5 млрд. карб. В 1994 году. Сказалось недобросовестность коппаньонов : одін увез товар - 5 т. халвы і лекарств на 5 000 000 куп.-карбов. в Таджикістан вместе с авто».

Позивач пояснює що (дослівно): «в СІЗО ІК я попал как В.І. Ленін, под вліяніе ізотеріческіх кніг, что плохо сказалось на моей псіхіке-памяті. Может духі сталі сільно вредіть мне за учебу на юрфаке, кафедре международного права МГУ, где я учілся со стажеркой із США. Мне духі-душі Шамбалы-города Богов перебылы позвонкі шеї. Травматологія поліклінікі Караб р-на г. Херсон говорит, что такие операціі делают только за 380 тис. $».

Позивач пояснює, що в Росії з 1993 року в обігу перебувають рублі 1000, 2000 та 5000 рублів. Сьогодні курс рубля к долару складає 64-65 руб./1$ та звертає увагу суду на те куди веде НБУ «Республіку України».

Відтак, позивач просив суд скасувати рішення Національного банку України щодо ведення в обіг 1000 грн. та ввести в обіг 25, 10, 5, 2, 1 копійок, та вивести з обігу 200 грн. та 500 грн., а також визнати його потерпілим від рішень НБУ в 1992-1994 роках про підвищення облікової ставки з 80% до 300% та надрукуванню купоно-карбованців 200, 500, 1000, 2000, 5000, 10 000, 20 000, 50 000, 100 000, 500 000, 1 000 000.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Між тим, згідно з ч. 5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до нього документи, суд зазначає, що позивач у позовній заяві просить суд скасувати рішення НБУ про введення в обіг купюри 1000 грн. та прийняти рішення, яким поступово виводити з обігу купюри 500 грн. і 200 грн., а також прийняти рішення, яким повернути в обіг 25, 10, 5, 2, 1 копійок.

Також позивач у позовній заяві просить суд визнати його потерпілим від рішень НБУ в 1992-1994 роках.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що підстави позову (обставини прийняття відповідачем рішення про введення в обіг купюри номіналом 1000 грн.) та визнання позивача потерпілим від рішень НБУ в 1992-1994 роках (у кримінально-правовому аспекті), вимоги щодо призупинення строку позовної давності (у цивільно-правовому аспекті) стосуються різних періодів та пов`язані з різним правовим регулюванням, не пов`язані між собою підставами виникнення, зокрема, купюру номіналом 1000 грн. НБУ введено в обіг з 25.10.2019, визнання позивача потерпілим стосуються рішень НБУ, які були прийняті у 1992-1994 роках та, відповідно, пов`язані з іншим правовим регулюванням. При цьому, як вбачається з вищевикладеного, вимоги стосуються відносин, на які поширюється юрисдикція різних судів - загальних (у кримінально-правовому аспекті та окремо - у цивільно-правовому аспекті) та юрисдикція адміністративних судів (щодо дій, рішень НБУ у сфері публічно-правових відносин).

Вказане дає підстави суду дійти висновку, що вказані рішення стосуються різних періодів, зокрема, 1992-1994 та 2019, а предметом таких рішень є дії НБУ, які не пов`язані між собою, оскільки прийняті на підставі різних, не поєднаних між собою документів та обставин, зважаючи на періоди їх прийняття.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, підстави виникнення яких мають самостійну природу, періоди та регулювання, обставини виникнення яких та можливого порушення прав позивача мають самостійний предмет доказування, що супроводжуватиметься значним та об`ємним обсягом доказової інформації відносно, як прийшов до висновку суд, непов`язаних між собою вимог та вимог, на які поширюється юрисдикція різних судів. Для з`ясування правомірності кожного з окремих оскаржуваних рішень чи дій, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження кожного окремого документу відносно різних рішень НБУ, прийнятих як у 1992-1994 роках так і у 2019 році.

При цьому, об`єднані позивачем в одній позовній заяві вимоги, не можуть бути кваліфіковані як основні та похідні позовні вимоги.

Як вже зазначалося, вимога про визнання позивача потерпілим від рішень НБУ в 1992-1994 роках є вимогою, яка має кримінально-правову природу, а відтак розгляд такої вимоги знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовна заява, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, підлягає поверненню.

Натомість, суд звертає увагу, що позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з окремим (окремими) позовами з дотриманням вимог ч. 1 ст. 172 КАС України (щодо допустимих правил об`єднання вимог), як власне і до правоохоронних органів - у кримінально-правовому аспекті щодо своїх доводів та вимог відносно визнання потерпілим, якщо вважає, що відносно позивача вчинено кримінальне правопорушення з боку певних посадових осіб чи органів внаслідок прийняття рішень НБУ в 1992-1994 роках.

Керуючись ст.ст. п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути позивачам.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особам, які подали позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 -- 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) .

Суддя О.А. Кармазін