Справа № 420/2467/19
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2467/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Збарацької А.І.

За участю сторін:

Представників позивача: Василіна В.В., Поспелого В.В.

Представника відповідача: Хлистуна Р.В.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» до управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Інтобуд» до управління державного архітектурно-будівельного контролю (далі ДАБК) Одеської міської ради, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови відповідача про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2019 року №024/19/197, №025/19/198, №026/19/199, №027/19/200, №028/19/201, №029/19/202.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постанови про накладення на підприємство штрафів від 11.04.2019 року винесенні управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з грубим порушенням процедурних вимог чинного законодавства щодо проведення перевірки з огляду на ненадання відповідачем для ознайомлення представнику ТОВ «Інтобуд» ані актів позапланової перевірки №000506 та №000507 від 29.03.2019 року, ані приписів, ані протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2019 року, які стали підставою для винесення оскаржуваних постанов.

Крім того, відповідачем було порушено сам порядок проведення позапланової перевірки, оскільки таку перевірку було проведено без попереднього повідомлення позивача та за відсутності його представників на об`єктах будівництва, що перевірялись.

Також позивач посилався на те, що жодних порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єктах будівництва: багатоквартирних житлових будинках № 31/1 та №31/2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Одеса, Суворівський район, мкр. III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога), Марсельська, товариством з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» при проектуванні будівництва та його проведенні допущено не було, з огляду на що винесенні управлінням ДАБК в Одеській області постанови є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 21.06.2019 року подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

23.07.2019 року, 23.09.2019 року у справі були проведені підготовчі засідання, в яких представники позивача та відповідача надали пояснення, у тому числі письмові (т. 2 а.с. 175-180, т. 3 а.с. 13-14), відзив на адміністративний позов (т. 1 а.с. 210-225), відповідь на відзив (т. 2 а.с. 133-136) та додаткові письмові докази (т. 1 а.с. 226-249, т. 2 а.с. 1-129, 150, 152-158, 181-250, т. 3 а.с. 15-53, 62-91).

23.09.2019 року ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях 27.09.2019 року та 28.10.2019 року представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проти задоволення позовних вимог позивача заперечував з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (т.1 а.с.210-225) та зазначив, що на підставі звернення громадської організації «Стоп свавіллю» від 25.01.2019 року №40-1538 відповідачем було видано наказ від 14.03.2019 року №1-13/125ДАБК та направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Також представник відповідача зазначив, що позапланова перевірка проводилась з дотриманням порядку її проведення у присутності уповноваженої особи позивача, що підтверджується матеріалами фотофіксації, про застосування якої зазначено в акті перевірки. За результатами проведення такої перевірки відповідачем були складені акти №000506 та №000507 від 29.03.2019 року, якими встановлено з боку позивача низку порушень вимог містобудівного законодавства. З огляду на зазначене, відповідачем були винесенні постанови про накладення на позивача штрафів від 11.04.2019 року №024/19/197, №025/19/198, №026/19/199, №027/19/200, №028/19/201, №029/19/202 за допущені підприємством порушення. За таких умов, на думку представник відповідача, суб`єкт владних повноважень під час прийняття оскаржуваних у даній справі рішень діяв у відповідності, на підставі та відповідно до вимог діючого законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити.

Судом у справі встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» є генеральним підрядником та на підставі дозволів на виконання будівельних робіт від 18.04.2018 року №ОД70 (т. 1 а.с. 111) та від 24.04.2018 року №ОД28 (т. 1 а.с. 112) здійснює будівництво багатоквартирних житлових будинків № 31/1 та №31/2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Одеса, Суворівський район, мкр. III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога), Марсельська.

В період з 20.03.2019 року по 29.03.2019 року на підставі звернення громадської організації «Стоп свавіллю» про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності від 25.01.2019 року №40-1538 (т. 1 а.с. 226-230), наказів управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 14.03.2019 року (т. 1 а.с. 231, т. 2 а.с. 36) та направлень для проведення позапланового заходу №000506 і №000507 від 14.03.2019 року (т. 1 а.с. 232, т. 2 а.с. 35) відповідачем було проведено позапланову перевірку ТОВ «Інтобуд», щодо дотримання ним вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єктах будівництва багатоквартирних житлових будинків № 31/1 та №31/2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Одеса, Суворівський район, мкр.III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога), Марсельська.

За результатами перевірки контролюючим органом були складені акти №000506 та №000507 від 29.03.2019 року (т. 1 а.с. 19-35, 57-73, 233-249, т. 2 а.с. 37-61), в яких зазначено про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» вимог містобудівного законодавства, а саме:

1) додатку 3.1. (Протипожежні вимоги) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», що виразилось у ненаданні позивачем під час перевірки контролюючому органу розрахунків або лабораторних іспитів відповідних організацій щодо влаштування протипожежних стін зазначених будинків I ступені вогнестійкості, чим було порушено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»;

2) п. 7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», що виразилось у встановлені позивачем огорожі будівельного майданчика із збірних залізобетонних плит, а не з профільного листа по металевим стійкам, як то передбачено у розробленому проекту організації будівництва;

3) п. 7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», що виразилось у встановлені позивачем баштового крану з іншої сторони, аніж передбачено в розробленому проекту організації будівництва;

4) п. 4.8, п. 11 Додатку А (обов`язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», чим позивачем порушено порядок заповнення виконавчої документації, а саме загальний журнал робіт не оформлений усіма підписами на титульному аркуші;

5) Додатку В (обов`язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», чим порушено позивачем ведення актів на закриття прихованих робіт, а саме відсутність у таких актах підпису представника авторського нагляду;

6) абзацу 1 п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011 року, що виразилось у виконанні позивачем та переданні замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розроблену з порушенням вимог додатку Ж форми Ж.1, форми Ж.2, форми Ж.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва».

На підставі виявлених порушень 29.03.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевичем А.П. були винесені приписи про усунення позивачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, якими зобов`язано ТОВ «Інтобуд» усунути порушення вимог містобудівного законодавства та зупинити виконання будівельних робіт до їх усунення (т.1 а.с.36-40, 74-78).

Крім того, 29.03.2019 року посадовою особою відповідача було складено відносно ТОВ «Інтобуд» шість протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в яких зазначено, що розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 11.04.2019 року о 14 год. 00 хв., 14 год. 30 хв., 15 год. 00 хв., 15 год. 30 хв., 16 год. 00 хв., 16 год. 15 хв. та 16 год. 30 хв. (т. 1 а.с. 41-52, 79-90).

Вищезазначені документи (акти, протоколи та приписи) супровідними листами від 02.04.2019 року №01-8/95вх (т. 1 а.с. 17-18, 55-56) були відправлені відповідачем товариству з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» та отриманні підприємством 12.04.2019 року, що підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 53-54, 91-92).

Разом з тим, 11.04.2019 року за результатами розгляду справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем були прийняті постанови про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме:

- за порушення позивачем п. 4.8, п. 11 Додатку А (обов`язковий) та Додатку В (обов`язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» - постанови від 11.04.2019 року №024/19/197 та №028/19/201 (т. 1 а.с. 94-95, 105-106), якими ТОВ «Інтобуд» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штрафи (відповідно до кожної з постанов) у розмірі 34 578,00 грн.;

- за порушення позивачем вимог абзацу 1 п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011 року - постанови від 11.04.2019 року №025/19/198 та №029/19/202 (т. 1 а.с. 96-97, 107-108), якими ТОВ «Інтобуд» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абз. 2 ч. 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штрафи (відповідної до кожної з постанов) у розмірі 172 890,00 грн.;

- за порушення позивачем вимог додатку 3.1 (Протипожежні вимоги) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а також п. 7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» - постанови від 11.04.2019 року №026/19/199 та №027/19/200 (т. 1 а.с. 98-99, 103-104), якими ТОВ «Інтобуд» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штрафи (відповідно до кожної з постанов) у розмірі 86 445,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем постановами про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та вважаючи такі постанови протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.ст.10, 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого 23 травня 2011 року Постановою Кабінету Міністрів України №553 (далі - Порядок №553).

Згідно з п.п.5, 7 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно пункту 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо - та відеотехніки.

Посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю забороняється вимагати інформацію та документи, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно пункту 13 та 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали.

З аналізу вищенаведеного слідує, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, здійснюють, зокрема, позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють даний вид діяльності, та під час здійснення такого контролю мають право на безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників, але в разі дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є обов`язком такого суб`єкта містобудування.

В той же час, ні приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ні Порядку №533 не визначають обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попереджати суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу.

Від суб`єкта владних повноважень вимагається лише пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку безпосередньо перед проведенням такої перевірки. Вказане також узгоджується і з обставинами, визначеними пунктом 7 Порядку №533, що слугують підставами для проведення позапланової перевірки, як відповідного способу виявлення або підтвердження факту порушення суб`єктом містобудування норм чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року по справі №813/578/17.

На підставі вищезазначеного, суд не приймає до уваги посилання представника позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, щодо неповідомлення його завчасно про проведення позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 16-17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

В пунктах 18-19 Порядку №553 передбачено, що керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Як було зазначено в судовому засіданні свідком ОСОБА_1 , яка є уповноваженою особою позивача в органах державного архітектурно-будівельного контролю, вона під час проведення позапланової перевірки ТОВ «Інтобуд» на об`єктах будівництва багатоквартирних житлових будинків №31/1 та №31 /2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Одеса, Суворівський район , мкр .III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога) , Марсельська , присутньою не була. Крім того, свідок заперечувала факт її виклику до службового приміщення контролюючого органу для підписання актів перевірки, протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та приписів про необхідність їх усунення.

Разом з тим, головним спеціалістом інспекційного відділу №2 управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Богусевичем Анатолієм Петровичем, який безпосередньо проводив позапланову перевірку позивача, та був також допитаний судом в якості свідка, було зазначено, що перевірку ТОВ «Інтобуд» було проведено за участю уповноваженої особи позивача - ОСОБА_1 , що свідок підтверджував матеріалами фотофіксації. Крім того, факт присутності зазначеної уповноваженої особи на будівельному майданчику під час позапланової перевірки доводився також тим, що посадовій особі відповідача ( ОСОБА_2 ) зазначеною особою ( ОСОБА_1 ) було надано копію довіреності, якою товариство з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» уповноважило її представляти інтереси підприємства перед управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Зазначену довіреність відповідачем було долучено до матеріалів справи та факт її видачі підприємством позивачем не заперечувався.

Аналізуючи вищезазначені докази, пояснення учасників справи, а також надані свідчення в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 , як уповноважена особа ТОВ «Інтобуд», могла бути присутньою на будівельному майданчику позивача під час проведення документальної позапланової перевірки та могла здійснити допуск посадових осіб управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до цього майданчику для проведення такої перевірки.

При цьому, зазначений працівник управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_2. також зазначав, що в останній день перевірки ОСОБА_1 від підписання актів перевірки відмовилась, у зв`язку з чим акти №000506 та №000507 від 29.03.2019 року, протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та приписи про необхідність їх усунення від 29.03.2019 року були направлені на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, докази чого надано до суду.

Разом з тим судом встановлено, що акти перевірки, приписи та протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2019 року, були надруковані (всього 67 аркушів) за допомогою технічного засобу, тобто були складені не під час виходу на місце проведення перевірки (будівельний майданчик), а на робочому місці інспектора. З огляду на зазначене суд погоджується з твердженням представника позивача, що уповноважена особа позивача ОСОБА_1 не могла відмовитися від підпису в складених документах, оскільки їх на місці проведення заходу не існувало, а доказів повідомлення представника позивача про необхідність прибути до контролюючого органу та підписати складені документи та запрошення її для цього, відповідачем до суду надано не було.

Суд також з цього приводу погоджується з думкою представника ТОВ «Інтобуд» щодо позбавлення суб`єктом владних повноважень підприємства права надати до контролюючого органу всі необхідні документи з приводу встановлених порушень, пояснень по обставинах здійснення будівництва та заперечень до висновків вищезазначених актів.

Далі суд зазначає, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244, визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно п. 9 Порядку №244 про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов`язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Приписи п. 10 Порядку №244 визначають, що уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб`єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб`єкта містобудування.

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб`єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності) (п.13 Порядку №244).

Суб`єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід`ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Згідно з пунктом 14 Порядку №244 під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз`яснює суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов`язки, передбачені Законом та цим Порядком.

До протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно пункту 3 Порядку №244 у разі відмови суб`єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб`єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

Відповідно до п. 16 Порядку №244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи (п.17 Порядку №244).

Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п.п.17-21 Порядку №244 справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.

Із вищезазначених норм законодавства вбачається, що кожній особі гарантується право на участь у справі, під час розгляду якої вирішується питання про притягнення такої особи до відповідальності. Участь у розгляді справи є передумовою реалізації інших прав, а саме гарантує право на захисту від пред`явлених обвинувачень, право на надання власних заперечень, право на подання доказів, право на правову допомогу тощо.

Як було встановлено судом, копії актів перевірки №000506 та №000507 від 29.03.2019 року, протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2019 року, в яких зазначено, що розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 11.04.2019 року, приписів про усунення встановлених порушень були направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отриманні останнім 12.04.2019 року.

Тобто, на день розгляду справи про порушення у сфері містобудівної діяльності, позивач не був повідомлений про дату та час розгляду справ, та не отримав відповідно акти перевірок, а також зазначені протоколи та приписи, що позбавило його можливості як бути присутнім під час винесення оскаржуваних постанов, так і надавати відповідні докази та пояснення, інші відомості, що мають суттєве значення для справи, що в свою чергу є безумовною підставою для визнання протиправними та скасування постанов від 11.04.2019 року №024/19/197, №025/19/198, №026/19/199, №027/19/200, №028/19/201, № 029/19/202, як винесених з порушенням законодавчо встановленої процедури, прав та інтересів підприємства позивача.

Аналогічну правову позицію було висловлено П`ятим апеляційним адміністративним судом від 06 серпня 2019 року по справі №520/2156/18.

Крім того, суд при вирішенні справи №420/2467/19 приймає до уваги постанову Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі №210/3059/17, де висловлено правову позицію про те, що акт перевірки, складений за відсутності позивача, не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу.

Одночасно щодо встановлених відповідачем в актах перевірки №000506 та №000507 від 29.03.2019 року порушень з боку позивача законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме додатку 3.1. (Протипожежні вимоги) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», що виразилось у ненаданні позивачем під час перевірки контролюючому органу розрахунків або лабораторних іспитів відповідних організацій щодо влаштування протипожежних стін зазначених будинків I ступені вогнестійкості, суд зазначає наступне.

Так згідно із наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року №44, Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми є обов`язковими для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року №44, протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1).

Так згідно додатком 3.1 ДБН 360-92** відстань між будівлями I, II ступенів вогнестійкості має складати шість метрів.

Відповідно до Примітки 6 додатку 3.1 ДБН 360-92** відстані між будівлями I, II ступенів вогнестійкості допускається передбачати менше за 6 метрів за умови, якщо стіна вищого будинку, розміщеного навпроти іншого будинку є протипожежною.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень у вигляді штрафу у розмірі сорока п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як було встановлено відповідачем в акті перевірки, на будівельному майданчику поряд з об`єктом будівництва багатоквартирного житлового будинку № 31 /1 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м . Одеса , Суворівський район, мкр.III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія ( Дніпропетровська дорога), Марсельська приблизно на відстані 1,5 метри будується інший багатоквартирний житловий будинок №31/2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою : м. Одеса, Суворівський район , мкр .III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога) , Марсельська . При цьому зазначені суміжні будинки, відповідно до позитивних висновків експертизи та норм ДБН В.1.1.7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», відносяться до І ступеню вогнестійкості.

Зазначених обставин представником позивача не заперечувалось. Окрім того, ним було надано до суду проекти будівництва багатоквартирних житлових будинків № 31/1 та №31/2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за зазначеною адресою (т. 1 а.с. 209-232), відповідно до яких також вбачається, що ступінь вогнестійкості будинків складає - I. При цьому, як було зазначено представником ТОВ «Інтобуд» та не заперечувалась відповідачем, стіни між багатоквартирними житловими будинками №31/1 та №31/2 будуються суцільними, тобто без вікон та дверей.

Разом з тим, як встановлено судом, порушення позивачем вимог додатку 3.1. (Протипожежні вимоги) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» було визначено відповідачем з огляду на ненадання ТОВ «Інтобуд» контролюючому органу під час перевірки розрахунків або лабораторних іспитів відповідних організацій щодо влаштування стін зазначених будинків I ступені вогнестійкості, саме як протипожежних.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до положень частини 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому відповідачем, в порядку виконання цього обов`язку не було надано суду жодних доказів встановлення управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради під час перевірки, що стіни між багатоквартирними житловими будинками №31/1 та №31/2 не відповідають правилам протипожежної безпеки та не є протипожежними, як то передбачено проектами будівництва.

Відповідачем також не було зазначено суду, якими нормативами Державних будівельних норм визначений обов`язок підприємства (у разі зведення окремої будівельної конструкції (стіни) у відповідності до проекту організації будівництва) проводити додаткові розрахунки або лабораторні іспити, а також не зазначено органів або установ, висновки яких вимагались суб`єктом владних повноважень під час перевірки.

Крім того, як вбачається з матеріалів фотофіксації, які були надані управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до суду на підтвердження встановлених порушень, зведення стін між багатоквартирними житловими будинками №31/1 та №31/2 знаходилось на час перевірки лише на початковому етапі, що, на думку суду, виключає можливість проведення будь-яких лабораторних досліджень цих будівельних конструкцій.

За таких умов суд погоджується з думкою представника позивача, що визначення відповідачем в акті перевірки такого порушення з боку підприємства суперечить фактичним обставинам справи та є лише припущенням контролюючого органу, яке не доведено ним в судовому засіданні.

Також відповідачем не було спростовано посилання представника позивача на положення примітки 8 додатку 3.1 ДБН 360-92**, за змістом якої, навіть при будівництві стін між будинками, які не є протипожежними, відстань між ними не нормуються при сумарній площі забудови, включаючи не забудовану площу між ними, яка дорівнює найбільшій допустимій площі забудови (поверху) одного будинку та дотримання ТОВ «Інтобуд» при будівництві зазначеного нормативу.

Крім того, з даного приводу суд вважає слушними зауваження позивача стосовно того, що проекти організацій будівництва багатоквартирних житлових будинків № 31/1 та №31/2, яким було передбачено саме таку відстань ними, досліджувався управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради під час надання позивачу дозволу на будівництво зазначених будинків (т. 1 а.с. 111, 112).

Щодо зазначення УДАБК ОМР про порушення позивачем заповнення виконавчої документації, а саме відсутності у загальному журналі робіт всіх підписів на титульному аркуші, суд зазначає наступне.

Так згідно п. 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація. Перелік необхідної виконавчої документації, визначений відповідно до вимог нормативних документів щодо виконання відповідного виду робіт на конкретному об`єкті будівництва, має бути наведений у проекті виконання робіт (далі ПВР).

До виконавчої документації належать:

а) загальний журнал робіт;

б) спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється в проекті організації будівництва в залежності від видів робіт;

в) журнал авторського нагляду та звітна документація щодо виконання робіт з науково-технічного супроводу (за наявності на об`єкті будівництва науково-технічного супроводу) відповідно до ДБН В. 1.2-5;

г) акти на закриття прихованих робіт;

д) акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій;

е) виконавчі схеми відповідно до ДБН В. 1.3-2;

ж) документи щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій відповідно;

і) акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання;

к) інша документація, передбачена нормативними документами на виконання конкретного виду будівельних робіт.

Відповідно до п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», на кожному об`єкті будівництва належить: вести загальний журнал робіт за формою згідно з додатком В, спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлює генпідрядник, виходячи з вимог нормативних документів щодо ведення виконавчої документації за формами, зразки яких наведено в додатку Г, журнал авторського нагляду відповідно до ДБН А.2.2-4; складати акти на закриття прихованих робіт за формою, наведеною у додатку К, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій за формою, наведеною у додатку М; складати акти індивідуального та комплексного випробування устаткування, інженерних систем, мереж і обладнання; оформляти виконавчу документацію - комплект робочих креслень із написами, зробленими особами, відповідальними за виконання будівельно-монтажних робіт, про відповідність виконаних у натурі робіт цим кресленням або змінам у них, внесеним за погодженням із замовником та проектувальником; вести облік збирання та видалення відходів і вторинної сировини; після завершення будівництва об`єкта скласти його архітектурно-технічний паспорт згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» та «Положенням про архітектурно-технічний паспорт об`єкта архітектури», паспорт технічного стану будівлі (споруди) згідно із НПАОП 45.2-1.01, енергетичний паспорт будинку згідно з ДБН В.2.6-31.

Під час здачі завершеного будівництвом об`єкта загальний і спеціальні журнали робіт передаються замовнику і зберігаються у нього до введення об`єкта в експлуатацію. Після введення об`єкта в експлуатацію журнали передаються на постійне зберігання експлуатаційній організації.

Згідно додатку А ДБН А.3.1-5:2016 визначено, що загальний журнал робіт є основним первинним виробничим документом, який відтворює технологічну послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва.

Загальний журнал робіт ведеться на будівництві окремих або групи однотипних об`єктів, які розміщені в межах одного будівельного майданчика і споруджуються одночасно. За умови будівництва комплексу (будови) загальний журнал робіт може вестися на кожній будівлі, споруді та лінійних об`єктах інженерно-транспортної інфраструктури. Наявність цих журналів має бути засвідчена у таблиці А.4.

Загальний журнал робіт веде особа, відповідальна за будівництво об`єкта (виконавець робіт, старший виконавець робіт) і заповнює його з першого дня роботи на об`єкті особисто або доручає керівникам змін. Спеціалізовані будівельні організації ведуть спеціальні журнали робіт, що знаходяться у відповідальних осіб, які виконують ці роботи. По закінченні робіт спеціальний журнал передається генеральній будівельній організації.

Титульний лист заповнюється до початку будівництва генеральною підрядною будівельною організацією за участю проектної організації і замовника.

Відповідно до п.11 додатку А ДБН А.3.1-5:2016 визначено, що загальний журнал повинен бути пронумерований, прошнурований, оформлений усіма підписами на титульному аркуші і скріплений печаткою будівельної організації, яка його видала.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність за ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил у вигляді штрафу у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як було зазначено з даного приводу представником управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, позивачем було надано йому під час перевірки загальний журнал робіт, титульний аркуш якого не містив всіх необхідних підписів (т. 2 а.с. 91). При цьому, як було зазначено представником відповідача у судовому засіданні, будь-яких інших порушень порядку складення або ведення загального журналу робіт, які б стосувались безпеки будівництва або правил ведення робіт на будівництві, УДАБК ОМР встановлено не було.

Разом з тим, позивачем на спростування зазначеного порушення було надано до суду титульну сторінку загального журналу робіт, яка містить всі необхідні підписи та заповненні рядки (т. 1 а.с. 129-130).

Враховуючи порушення відповідачем порядку проведення та оформлення результатів позапланової перевірки, суд за наявності суперечностей у цих доказах, наданих до суду учасниками справи, при вирішенні справи приймає до уваги письмові докази позивача, що були наданні ТОВ «Інтобуд» на спростування вчиненого підприємством правопорушення в цій частині. Крім того, при встановленні УДАБК ОМР зазначеного порушення по двох об`єктах будівництва позивача, до суду відповідачем не було надано доказів встановлення зазначеного порушення стосовно другого багатоквартирного житлового будинку №31/2.

Суд також вважає необґрунтованим визначення відповідачем порушень з боку позивача щодо заповнення виконавчої документації, а саме відсутності підписів представника авторського нагляду в актах на закриття прихованих робіт, з огляду на наступне.

Як зазначено у ч.1 ст.11 Закону України "Про архітектурну діяльність", під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником).

Відповідно до постанови постановою Кабінету Міністрів України «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури» від 11.07.2007 року №903, авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Судом було встановлено та учасниками справи не заперечувалось, що акти на закриття прихованих робіт на момент проведення позапланової перевірки були в наявності у ТОВ «Інтобуд». При цьому такі акти були складенні і підписанні комісією у складі представника будівельно-монтажної організації Кулько А.А., представника технічного нагляду замовника Гацева Т.В. та представника проектної організації Подольського І.Я. , як то передбачено формою Додатку В (обов`язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва».

Разом з тим, як було зазначено представником відповідача у судовому засіданні в таких актах прихованих робіт був відсутній підпис представника авторського нагляду.

Суд із зазначеним посиланням представника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не погоджується, оскільки в актах на закриття прихованих робіт міститься підпис Подольського І.Я. , який відповідно до матеріалів справи є особою, яка здійснює авторський нагляд. Крім того зазначену інформацію було викладено безпосередньо контролюючим органом в актах, складених за результатами проведення позапланової перевірки ТОВ «Інтобуд»,

Крім того суд зазначає, що проставлення підпису Подольського І.Я. саме в графі представника проектної організації передбачено безпосередньо формою Додатку В (обов`язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», яку позивач самовільно змінювати не зможе.

При цьому, як вбачається із зазначеного додатку В (обов`язковий) ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», представник проектної організації повинен зазначатись згідно з договором про здійснення авторського нагляду.

Щодо виконання позивачем та передання замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розроблену з порушенням вимог додатку Ж форми Ж.1, форми Ж.2, форми Ж.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», суд зазначає наступне.

Відповідно абзацу 1 пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011 року проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, зокрема Мінімальних вимог з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 23 червня 2017 року №1050, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2017 року за №1111/30979, державних стандартів і правил, у тому числі вимог нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (вимоги щодо створення умов для безперешкодного доступу для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в проектній документації окремим розділом).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до пункту Е2 додатку Е ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» до складу проекту організації будівництва включаються, зокрема:

- календарний план будівництва, в якому визначаються терміни і послідовність будівництва основних і допоміжних будівель і споруд, черг, частин, технологічних вузлів і етапів, пускових комплексів з розподілом капітальних вкладень і обсягів будівельних робіт за об`єктами та періодами будівництва (додаток Ж, форма Ж1).

- відомість обсягів основних будівельних, монтажних і спеціальних будівельних робіт, визначених проектною документацією (на вимогу замовника), з виділенням робіт по основних об`єктах, чергах, пускових комплексах, етапах будівництва (додаток Ж, форма Ж2);

- відомість потреби в будівельних конструкціях, виробах, матеріалах і устаткуванні з розподілом за календарними періодами будівництва, яка складається на об`єкт будівництва в цілому та на основні будівлі і споруди, виходячи з обсягів робіт і діючих норм витрат будівельних матеріалів (додаток Ж, форма ЖЗ).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва:

проектна організація - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

експертна організація - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з актів перевірки, при розгляді проектної організації будівництва позивача було встановлено, що її зміст та склад не відповідає ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», а саме форма календарного плану будівництва не відповідає формі календарного плану будівництва додатку Ж, форми Ж1; відсутні відомості обсягів основних будівельних робіт необхідних згідно додатку Ж2; відсутні відомості потреби в будівельних конструкціях, виробах, матеріалах і устаткуванні відповідно додатку Ж форми Ж3.

Суд зазначає, що управлінням ДАБК Одеської міської ради до суду не було надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем зазначеного правопорушення. Представником відповідача в судовому засіданні вчинення підприємством зазначеного порушення також обґрунтовано не було.

Разом з тим, позивачем зазначені висновки УДАБК ОМР були спростовані та до суду був наданий том 9 проектів організації будівництва багатоквартирних житлових будинків № 31/1 та №31/2 з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Одеса, Суворівський район, мкр.III-4-1, в межах вулиць Академіка Сахарова, Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога), Марсельська, відповідно до Розділів 1.4 яких, а саме «Календарний план будівництва» вбачається наявність в проектах організації будівництва позивача відомостей, передбачених додатком Ж, форми Ж1, Ж2 та Ж3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», а саме інформації щодо обсягів основних будівельних робіт, відомостей потреби в будівельних конструкціях, виробах, матеріалах і устаткуванні, а також відповідність календарного плану формі календарного плану будівництва додатку Ж (т. 3 а.с. 42-47).

При цьому будь-яких зауважень або заперечень з приводу вказаних письмових доказів представником відповідача в судовому засіданні зазначено не було.

За таких умов суд вважає недоведеними висновки актів перевірки управління ДАБК Одеської міської ради в цій частині, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за дане правопорушення та накладання на нього штрафу.

Щодо порушення позивачем п. 7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» що виразилось у встановлені ТОВ «Інтобуд» огорожі будівельного майданчика із збірних залізобетонних плит, а не з профільного листа по металевим стійкам, як то передбачено у розробленому проекту організації будівництва, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» будівельний майданчик має утримуватись відповідно до рішень з організації будівництва, прийнятих у ПТД, вимог з охорони праці і промислової безпеки відповідно до ДБН А.3.2-2, Правил пожежної безпеки в Україні (НАПБ А.01.001).

Відповідно до пункту 6.1.1. ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» будівельні майданчики (площадки будівельних і промислових підприємств з об`єктами будівництва, що знаходяться на них, виробничими і санітарно-побутовими приміщеннями і спорудами), дільниці робіт і робочі місця мають бути підготовлені для безпечного виконання робіт.

Згідно п. 6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009 будівельні майданчики та виробничі дільниці повинні бути огороджені згідно з ГОСТ 23407.

Конструкція захисних огорож повинна задовольняти таким вимогам:

- огорожі, що прилягають до місць проходу людей за межами будівельного майданчика, повинні мати висоту не менше ніж 2,0 м і бути обладнані суцільним захисним козирком із несучою здатністю витримувати снігове навантаження, а також навантаження від падіння дрібних предметів; ці огорожі повинні бути без прорізів, крім воріт і хвірток, які охороняються протягом робочого часу і замикаються після закінчення робіт.

Огорожі слід доставити на об`єкт будівництва до початку виконання робіт та негайно установити після утворення зазначеного перепаду по висоті, а демонтувати безпосередньо перед улаштуванням проектних огороджувальних конструкцій.

Відповідальність за наявність і своєчасність установлення огорож у місцях загального користування несе генпідрядник, за його відсутності - субпідрядник (підрядник). Генпідрядник разом із субпідрядником (підрядником) несуть відповідальність за наявність огорож на дільниці субпідрядника (підрядника), якщо інше не визначено договором між ними. Виконання робіт без додержання вимог цього пункту не допускається.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень у вигляді штрафу у розмірі сорока п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з актів перевірки контролюючим органом зазначене порушення будо визначено позивачу з огляну на те, що відповідно до розробленого проекту організації будівництва (том 9, шифр 2-006-01-ПОС) вбачається що огородження майданчику має бути з профільного листа по металевим стійкам. Разом з тим, під час проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, перевіряючим органом було встановлено, що позивач на об`єкті будівництва багатоквартирних житлових будинків №31/1 та №31/2 встановив огорожу будівельного майданчика із зібраних залізобетонних плит.

У судовому засіданні представники позивача вищезазначених обставин не заперечували, та зазначили, що огорожа будівельного майданчика із зібраних залізобетонних плит була встановлена для будівництва усієї групи багатоповерхових житлових будинків та об`єктів громадського призначення за адресою: м. Одеса, мікрорайон I житлового кварталу III -ім.Котовського (в межах вул. Академіка Заболотного, Семена Палія (Дніпропетровська дорога), вулиці Марсельської та Академіка Сахарова), які будувались підприємством позивача.

Відповідно до примітки схеми розміщення огорожі забудови мкр.III-4-1 пос.Котовський м. Одеса, буд. №31/1, №31/2, №38/1, №38/2, №39/1, №39/2, №10/1, №10/2 по вулиці Марсельській було зазначено характеристики огорожі саме з залізобетонних плит. При цьому на схемі огорожу позначено як «к існуючій огорожі».

Крім того, представник позивача посилався на дозвіл Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради від 21.01.2019 року №175, відповідно до якого позивачу надавалось право проводити земляні або монтажні роботи, не пов`язані з прокладенням, перекладенням, ремонтом інженерних мереж і споруд (під час встановлення тимчасового огородження) відповідно до наданої схеми за адресою м. Одеса, вулиця Марсельська, мкр.III-4-1 ім.Котовського (т. 1 а.с. 127-128).

Суд зазначає, що чинними нормами законодавства не передбачено обов`язку позивача встановлювати огорожу будівельного майданчика виключно із профільного листа по металевим стійкам. Позивач, на думку суду, мав право встановити огорожу також із іншого матеріалу із дотриманням вимог, встановлених п.6.2.1 ДБН А.3.2-2-2009, зокрема щодо висоти огорожі, її міцності та обладнання.

При цьому суд погоджується з думкою представника позивача, що з точки зору надійності та безпеки будівництва, встановлення залізобетонної огорожі замість огорожі з профільного листа по металевим стійкам, є більш надійним засобом забезпечення безпеки будівництва.

Крім того, суд приймає до уваги посилання представника позивача на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07.06.2017 року №406, відповідно до пункту 6 якої будівельні роботи, щодо встановлення парканів не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

За таких умов, суд погоджується з думкою представників позивача з цього приводу, що внесення змін лише відносно матеріалу виготовлення огорожі будівельного майданчику не потребує внесення додаткових змін до проектувальних рішень, а тому висновки відповідача про наявність порушень Державних будівельних норма з боку підприємства в цій частині є необґрунтованими.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що застосування спірними постановами до позивача штрафу за дане правопорушення з підстав формальної невідповідності матеріалу виготовлення огорожі, не свідчить про дотримання управлінням ДАБК Одеської міської ради критеріїв рішення суб`єкта владних повноважень, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо порушення позивачем п. 7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва», що виразилось у встановлені ТОВ «Інтобуд» баштового крану з іншої сторони будинків №№31/1 та 31/2, ніж передбачено в розробленому проекту організації будівництва (далі ПОБ), суд зазначає наступне.

Як вбачається з актів перевірки, відповідно до листа №1 «Будгенплан» у проекті організації будівництва передбачено розміщення баштового крану, побутових приміщень та майданчика складання матеріалів із західної сторони споруджуваних житлових будинків. Разом з тим, як будо встановлено відповідачем, фактично баштовий кран був встановлений з південно-східної сторони споруджуваних об`єктів, побутові приміщення розміщенні вздовж вул. Марсельська, при цьому майданчики складання матеріалів організовані по периметру будівництва, що не відповідає схемі розміщення відповідного будівельного плану у проекті організації будівництва. При цьому будь-яких змін до проекту організації будівництва, позивачем внесено не було, та не затверджено такі зміни у встановленому законом порядку.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилався на лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.06.2017 року №7/15-6916 «Щодо проведення експертизи проектів будівництва, набуття права на виконання будівельних робіт та прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію з 10 червня 2017 року».

Представник позивача у судовому засіданні проти зазначених обставин заперечував та зазначив, що проект організації будівництва було розроблено ним на стадії проектування. Разом з тим, зміна місце розташування баштового крану була передбачена проектом виконання робіт, який складався вже після затвердження та проходження ПОБ експертизи. При цьому місце розташування баштового крану необхідно було змінити з огляду на розташування об`єктів міської інфраструктури, що були розташовані поруч із будівельним майданчиком. Зокрема, при встановленні баштового крану з західної сторони, його стріла могла виступати за межі будівельного майданчика у житлову зону, що створювало б небезпеку для мешканців міста.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.7.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» будівельний майданчик має утримуватись відповідно до рішень з організації будівництва, прийнятих у проектно-технологічній документації (далі ПТД), вимог з охорони праці і промислової безпеки відповідно до ДБН А.3.2-2, Правил пожежної безпеки в Україні (НАПБ А.01.001).

Згідно до п. 5.1.3 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» у разі виникнення або виявлення в процесі будівництва додаткових чинників, що впливають набезпеку, в ПТД мають бути внесені відповідні зміни.

Відповідно до п. 5.3.1 ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва» проект виконання робіт (далі - ПВР) має містити рішення з технології та організації виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва або окремих його черг, пускових комплексів, окремих видах чи етапах робіт, а також перелік необхідної виконавчої документації.

ПВР розробляється на підставі робочої документації та ПОБ і має передбачати заходи із забезпечення якісного, безпечного і своєчасного виконання робіт з дотриманням вимог 4.2.

Відповідно до пункту 6.1.8 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» на будівництві об`єктів із застосуванням вантажопідіймальних кранів, якщо до небезпечних зон переміщення вантажів кранами (межі яких визначаються за додатком Е) потрапляють транспортні або пішохідні шляхи, санітарно-побутові чи виробничі будівлі та споруди, інші місця постійного чи тимчасового перебування людей під час виконання будівельно-монтажних робіт, необхідно виконувати вимоги цих норм, ПОБ і ПВР щодо забезпечення безпеки працюючих, зокрема: застосовувати засоби штучного обмеження зони роботи баштових кранів; застосовувати захисні пристрої, захисні екрани тощо.

Відповідно до пункту 2 Глави 1 Розділу 3 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 19.01.2018 №62 монтаж і демонтаж має виконуватися згідно з вимогами проекту виконання робіт (далі - ПВР) на монтаж (демонтаж), розробленого з урахуванням документації на встановлення обладнання і експлуатаційних документів (настанови з експлуатації, інструкції з монтажу, пуску, регулювання та обкатки тощо) і вимог глави 2 цього розділу.

Згідно пункту 9 Глави 2 Розділу 3 Правил №62 встановлення вантажопідіймальних кранів для виконання монтажних робіт має здійснюватися відповідно до ПВР на виконання монтажних робіт.

Відповідно до частини 1 ст.31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Так, відповідно до частини 4 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності, обов`язковій експертизі підлягають проекти будівництва об`єктів, які:

1) за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, - щодо додержання нормативів з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, охорони праці, енергозбереження, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, міцності, надійності, довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення;

2) споруджуються на територіях із складними інженерно-геологічними та техногенними умовами, - в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд;

3) споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, якщо їх кошторисна вартість перевищує 300 тисяч гривень, - щодо кошторисної частини проектної документації.

Відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560, перед схваленням та затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених статтею 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проводиться експертиза проектів будівництва.

Згідно з пунктом 6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року №560 (далі - Порядок №560), експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва, тобто здійснюється до затвердження проекту.

Разом з тим, відповідно до пункту 16 Порядку №560, повторна експертиза проекту будівництва проводиться після його доопрацювання у зв`язку з необхідністю зміни проектних рішень та/або у зв`язку із зміною державних будівельних норм, та/або вихідних даних щодо проектування.

Згідно з пунктом 11 Порядку N 560, експертизі також підлягають проектні рішення в частині, що не відповідає раніше затвердженому проекту будівництва, експертиза якого проведена відповідно до пункту 10 цього Порядку.

Отже, у разі доопрацювання проекту будівництва у зв`язку з необхідністю зміни проектних рішень та/або у зв`язку із зміною державних будівельних норм, та/або вихідних даних щодо проектування, або коригування проекту будівництва необхідно провести повторну експертизу проекту відповідно до Порядку №560.

Внесення змін до затвердженого (схваленого) проекту будівництва на підставі завдання на коригування здійснюється відповідно до Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45 (далі - Порядок №45).

Відповідно до статті 1 Порядок №45 коригування проектної документації - внесення змін до затвердженого (схваленого) проекту будівництва на підставі завдання на коригування.

Суд вважає, що встановлення баштового крану відповідно до проекту організації будівництва є складовою частиною безпеки будівництва, яка повинна забезпечувати захист життя та здоров`я людей, які безпосередньо працюють на об`єкті будівництва, а також інших осіб, які проживають (перебувають) поруч з будівельним майданчиком. При цьому посилання позивача на вставлення баштового крану в більш небезпечному місці, чим було визначено ПОБ, не спростовує твердження представника контролюючого органу щодо необхідності затвердження таких змін до проектної документації у встановленому законодавством порядку.

Разом тим суд зазначає, що визначивши обґрунтовано порушення з боку позивача в цій частині, відповідач, на думку суду, порушив процедуру притягнення підприємства позивача за вчинення зазначеного порушення.

Так відповідно до пункту 11 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року №244, у разі вчинення одним суб`єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності, протокол складається стосовно кожного правопорушення окремо.

Судом встановлено, що відповідач під час проведення позапланової перевірки, зазначивши про встановлення шістьох окремих порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності з боку позивача по кожному з об`єкту будівництва (по багатоквартирним житловим будинкам №31/1 та №31/2), виніс лише три постанови про накладення на нього штрафів за зазначені порушення.

При цьому згрупування трьох правопорушень в одній постанові через те, що відповідальність за їх порушення встановлено однією статтею Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», не свідчить, на думку суду, про правомірність дій управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради при притягненні підприємства до відповідальності, оскільки, як було встановлено судом під час судового засідання, такі правопорушення є самостійними за своєю суттю та врегульовані різними положеннями Державних будівельних норм.

Крім того, визначивши загальну суму штрафу за різні за своїм змістом правопорушення, відповідач не склав та не надав до суду будь-яких розрахунків до прийнятого рішення, що унеможливлює встановлення застосованих відповідачем штрафних санкцій, які визначені за кожне правопорушення.

Крім того, як було встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи, об`єкти будівництва - багатоквартирні житлові будинки №31/1 та №31/2 знаходились на одному будівельному майданчику і будувались за допомогою одного баштового крану, з огляду на що, встановивши одне порушення щодо невірного встановлення такого крану, відповідач фактично виніс дві постанови про накладення штрафу, що на думку суду, свідчить про подвійне притягнення підприємства до відповідальності за одне і те ж порушення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч наведеним положенням КАС України, не довів суду правомірності та обґрунтованості оскаржуваних постанов щодо накладення на позивача штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2019 року №024/19/197, №025/19/198, №026/19/199, №027/19/200, №028/19/201, № 029/19/202, а тому позовні вимоги ТОВ «Інтобуд» про визнання зазначених рішень суб`єкта владних повноважень протиправними та їх скасування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви було додано платіжне доручення від 17.04.2019 року №3466 про сплату судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру у загальній сумі 8 817,39 грн.

На підставі вищезазначеного, враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору з головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» (65014, м. Одеса, вул. Пушкінська, 32) до управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.04.2019 року №024/19/197, №025/19/198, №026/19/199, №027/19/200, №028/19/201, № 029/19/202.

Стягнути з управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтобуд» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 8 817,39 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 07 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.