Справа № 605/570/19
Суддя: Горуц Р. О.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/570/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" листопада 2019 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Підгайці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого сержанта поліції Лукачик Ігоря Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Лукачик І.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теребовлянський відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №431057 від 16 жовтня 2019 року.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у поданій позовній заяві, що не суперечить вимогам ч.3 ст.194 КАС України.

Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачем відзиву на позов не подано.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теребовлянського відділ поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області без поважних причин не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення в даному випадку є користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Суб`єктивною стороною адміністртаивного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є вина особи, як у формі умислу так і необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Згідно ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Змістом пункту 9.8 Правил дорожнього руху визначено, що на всіх механічних транспортних засобах під час руху поза населеними пунктами з 1 жовтня по 1 травня повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

При детальному аналізі Правил дорожнього руху та частини другої статті 122 Кодексу, вбачається, що КУпАП передбачає відповідальність згідно диспозиції вказаної статі за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, видно, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення правил користування ближнім світлом фар безпосередньо під час руху транспортного засобу, за що передбачено відповідальність згідно ст.125 КУпАП.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута 16 жовтня 2019 року.

Наслідком її розгляду є винесення постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Проте, судом не встановлено будь-яких доказів того, що службовою особою при винесенні оскаржуваної постанови, враховано обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, а також дотримано вимоги ст.ст.278-280 КУпАП та з`ясовано інші обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-279 4 цього Кодексу.

Отже, судом не здобуто, а відповідачем не представлено жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема його вини, як основної і обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку.

Згідно ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте відповідач не представив суду належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у вчиненні даного правопорушення.

В силу ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам вказаної статті.

Встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП, оскільки в резолютивній частині даної постанови не зазначено повністю прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої вона винесена, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а також вказана постанова містить відривну квитанцію без зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Викладене дає підстави вважати, що відповідачем не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів і є неналежними та не достатніми для однозначного висновку про винність позивача в порушенні Правил дорожнього руху.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підставний, а тому підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 77, 90, 194, 242-246, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями), ст.ст.247, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову поліцейського Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Лукачик Ігоря Михайловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №431057 від 16 жовтня 2019 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц