Справа № 640/2710/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2710/19 Суддя першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Денисюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження, за участю третьої особи - голови Державного агентства України з управління зоною відчуження Петрука Віталія Вікторовича , про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»;

- зобов`язати Державне агентство України з управління зоною відчуження провести призначення на посаду генерального директора «ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» за результатами конкурсного відбору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року вказаний адміністративний позов залишений без розгляду в частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та зобов`язати суд першої інстанції розглянути відповідну позовну вимогу і прийняти рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки дослідженим доказам та порушив норми процесуального права. Зокрема скаржник вказує на те, що на виконання вимог ухвали суду від 10 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху надав доповнення до адміністративного позову, у яких додаткового обґрунтував у чому полягає порушення його прав, за захистом яких він звертається до суду.

Державне агентство України з управління зоною відчуження подало відзив на апеляційну скаргу у якому просило відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що Окружний адміністративний суд міста Києва під час прийняття ухвали від 16 серпня 2019 року правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від голови Державного агентства України з управління зоною відчуження Петрука В.В . не надходив.

Під час судового засідання ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник Державного агентства України з управління зоною відчуження заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Третя особа - голова Державного агентства України з управління зоною відчуження Петрук В.В . був, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився та про причини неявки до суду не повідомив.

Колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суд міста Києва з адміністративним позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», яким ОСОБА_4 призначено на посаду генерального директора вказаного підприємства;

- зобов`язати провести призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» за результатами конкурсного відбору.

Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Державне агентство України з управління зоною відчуження подало клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, який передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Недоліки позовної заяви полягали у тому, що позивач не надав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням поважності підстав для його поновлення та не вказав яким чином оскаржуваний наказ порушує його права. Позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

ОСОБА_1 01 серпня 2019 року подав клопотання про поновлення строку на звернення до суду, за наслідками розгляду якого причини пропуску такого строку суд визнав поважними.

Також 01 серпня 2019 року позивач подав доповнення до адміністративного позову у яких додатково зазначив обставини, які, на його переконання, свідчать про порушення оскаржуваним наказом його прав.

Разом з тим, ухвалою суду від 16 серпня 2019 року позовна заява в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» була залишена без розгляду із посиланням на те, що ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення адміністративного позову без руху в частині необхідності обґрунтувати обставини з якими позивач пов`язує порушення оскаржуваним наказом його прав.

Згідно з п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень в позовній заяві зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду у частині вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, право на оскарження якого мають лише особи, щодо яких цей акт прийнятий або особи прав, свобод та інтересів яких він безпосередньо стосується. Суд першої інстанції зазначив, що позивач не є особою, стосовно якої застосовано наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», яким ОСОБА_4 призначено на посаду генерального директора. Крім того, суд першої інстанції зауважив, що в позовній заяві та в доповненнях до неї ОСОБА_1 не зазначив яким чином оскаржуваний наказ порушує його права.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що в доповненнях до адміністративного позову додатково зазначено, що оскаржуваний наказ порушує право позивача на працевлаштування та вільний вибір виду діяльності.

Перевіряючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів враховує, що на виконання вимог ухвали суду від 10 липня 2019 року у строк, встановлений ухвалою суду, позивач подав доповнення до адміністративного позову. У вказаному документі ОСОБА_1 зазначив, що порушення оскаржуваним наказом його прав полягає у тому, що призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ОСОБА_4 було здійснено без проведення конкурсу на заміщення вакантних посад що, на думку позивача, позбавило його можливості прийняти участь у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади генерального директора підприємства і, як результат, позбавило його можливості вільно обирати вид діяльності, а також працевлаштування відповідно до покликання, здібностей, професійної підготовки, освіти, з урахуванням суспільних потреб.

Тобто, доповнення до адміністративного позову містять обґрунтування порушення оскаржуваним наказом прав, свобод, інтересів позивача.

Наведені обставини вказують на те, що в суду першої інстанції були відсутні підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, для залишення позовної заяви у відповідній частині без розгляду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підставою для залишення позовної заяви без руху був висновок суду першої інстанції стосовно того, що поданий до суду позов не містить обґрунтувань ОСОБА_1 в частині того яким чином оскаржуваний наказ порушує його права. Позивач виконав вимоги ухвали суду від 10 липня 2019 року та надав до суду доповнення до адміністративного позову, які містять такі обґрунтування. Водночас, у випадку, якщо під час розгляду справи суд першої інстанції прийде до висновку про відсутність порушеного права позивача, то це може бути підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Під час розгляду справи колегія суддів також враховує, що у вимогах апеляційної скарги позивач просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва розглянути та прийняти рішення за наслідками розгляду його адміністративного позову до Державного агенства України з управління зоною відчуження в частині визнання незаконним та скасування наказу від 23 липня 2018 року № 92 «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат».

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, визначені ст. ст. 312, 315, 320 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Разом з тим, вимога апеляційної скарги ОСОБА_1 про зобов`язання Окружного адміністративного суду міста Києва розглянути та прийняти рішення за наслідками розгляду його адміністративного позову до Державного агенства України з управління зоною відчуження в частині визнання незаконним та скасування наказу від 23 липня 2018 року № 92 «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» не відповідає повноваженням апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 16 серпня 2019 року. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 23 липня 2018 року № 92-ос «Про призначення на посаду генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 04 листопада 2019 року.