Справа № 260/1383/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1383/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача: Калинич Оксана Іванівна ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області - представник Міськова Наталія Василівна ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 29 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 04 листопада 2019 року.

30 вересня 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення № 90 від 16.09.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за вислугу років як працівнику охорони здоров`я; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ідентифікаційний код юридичної особи 20453063, вчинити дії по врахуванню періодів трудового стажу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 19.04.2002 року по 31.05.2018 року роботи у приватних підприємствах « Натадент », Стоматологічний центр «Мерідент» та у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 у спеціальний стаж, що дає право на вислугу років у відповідності до п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров`я та призначити, ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, з моменту її звільнення з роботи.

03 жовтня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі.

1. Позиції сторін.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику закладів охорони здоров`я. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, рішенням від 16.09.2019 №90 відмовило у призначені позивачу пенсії, оскільки період роботи з 19.04.2002 по 31.05.2018 стосується періоду роботи у приватних підприємствах «Натадент», Стоматолігічний центр «Мерідент» та у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , та не відноситься до спеціального стажу роботи на посадах у закладах охорони здоров`я. З цих підстав відповідач не зарахував до вислуги років період роботи з 19.04.2002 по 31.05.2018 на вказаних підприємствах. Позивач доводить, що станом на 31 травня 2018 року мала достатній спеціальний стаж 27 років, що визначено Постановою КМ № 909, а до відповідача звернулася 05.09.2019 року. Зазначає, що чинне законодавство не передбачає обмеження у призначенні пенсії медичним працівникам у закладах приватної форми власності. Крім того, спеціальний стаж на момент звернення до пенсійного органу складає біля 35 років, що є достатнім для призначення пенсії за вислугою років. Свій стаж підтверджує записами в трудовій книзі, довідкою із Державного реєстру застрахованих осіб форми ОК-5; довідкою з місця роботи, штатним розкладом ПП "Натадент", витягом із Єдиного державного реєстру про юридичну чи фізичну особу; відомостями із офіційного сайту МОЗ України про ліцензованих суб`єктів господарювання. З урахуванням наведеного просила позов задовольнити.

28 жовтня 2019 року представником відповідача подано до суду відзив, відповідно до якого відповідач вказує, що період роботи з 19.04.2002 по 31.05.2018 р. у приватних підприємствах «Натадент», Стоматологічний центр «Мерідент» та у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 управлінням не зараховано до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки дані установи, в яких працювала позивачка не є закладами охорони здоров`я. Згідно наявних документів, до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років може бути включений тільки період роботи в Закарпатській обласній станції переливання крові, який становить 17 років 8 місяців, 18 днів. Через відсутність необхідного стажу за вислугу років позивачці відмовлено у призначенні пенсії

Під час розгляду справи по суті позивач та уповноважений представник позивача позов підтримали повністю, просили суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини встановлені судом.

05 вересня 2019 року, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії.

Згідно змісту заяви ОСОБА_1 , що подана до УПФ про призначення пенсії, позивач просить призначити пенсію за видом "вислуга років".

16 вересня 2019 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняло рішення № 90 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Рішення мотивоване тим, що період роботи з 19.04.2002 по 31.05.2018 у приватних підприємствах «Натадент», Стоматологічний центр «Мерідент» та у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , не може бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки згадані вище установи не є закладами охорони здоров`я. Згідно наявних документів, до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років може бути включений тільки період роботи в Закарпатській обласній станції переливання крові, який становить 17 років 8 місяців, 18 днів. Через відсутність необхідного стажу за вислугу років позивачці відмовлено у призначенні пенсії, (а.с. 14).

20 вересня 2019 року, відділ з питань призначення та перерахунку пенсій № 14 листом №27742/03.15 надіслав позивачу рішення про відмову в призначенні пенсії за віком № 90 від 16.09.2019, (а.с. 13).

30 вересня 2019 року, не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Приватне підприємство "Стоматологічна клініка "Натадент" зареєстроване як юридична особа, дата первинної реєстрації 12.09.2000 року, , місцезнаходження юридичної особи : 89452, Закарпатська область Ужгородський район, смт. Середнє, вул. Лінська, буд. 101. Основний вид діяльності од КВЕД 86.23 Стоматологічна практика (основний). Дана юридична особа не перебуває у процесі припинення.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство "Стоматологічний центр "Мерідент" зареєстроване як юридична особа, дата первинної реєстрації 27.06.2003 року, , місцезнаходження юридичної особи: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Міцкевича, буд. 5 "А" кв. 39. Основний вид діяльності код КВЕД 86.23 Стоматологічна практика (основний). Дана юридична особа не перебуває у процесі припинення.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 зареєстрована як фізична особа- підприємець, дата проведення державної реєстрації 04.07.2013 року, код ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . Основний вид діяльності код КВЕД 86.23 Стоматологічна практика. Дана ФОП не перебуває у процесі припинення.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( а.с.12)

Відповідно до записів трудової книги позивачки ОСОБА_1 встановлено:

- 01.08.1984 року по 18.04.2002 року - робота медичною сестрою в Закарпатській обласній станції переливання крові, звільнена за власним бажанням по переводу СК "Натадент, ( а.с. 15);

- 19.04.2002 рік по 27.08.2013 рік - медична сестра у Приватному підприємстві "Натадент", звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗпП, ( а.с.15 зворот);

- 11.09.2013 року по сьогоднішній день прийнята на роботу медичною сестрою зі стоматології згідно із трудовим договором зареєстрованим Ужгородським МЦЗ у ФОП ОСОБА_4 , ( а.с.16).

Згідно Індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страхувальниками застрахованої особи є: Закарпатська обласна станція переливання крові; код 31081336 Приватне підприємство "Натадент", код 32579615 Приватне підприємство "Стоматологічний центр "Мерідент"; ІПН ФОП ОСОБА_4 .

Вказаними індивідуальними відомостями підтверджується сума заробітку для нарахування пенсії та підтверджується сплата страхових внесків з 2000 року по 2019 рік, (а.с. 17-19).

За відомостями пенсійної справи, що наявна в матеріалах справи, на час звернення позивачки, тобто станом на 05.09.2019 року, до Ужгородського об`єднаного управління ПФУ страховий стаж ОСОБА_1 становив 37 років, 2 місяці 22 дні, з яких страховий стаж до 01.01.2004 року становить 22 роки 3 місяці 4 дні. Страховий стаж після 01.01.2004 року становив 15 років, 18 днів.

Спірним періодом у даній справі є період з 19.04.2002 року по 31.05.2018 року, що зазначено позивачем у позовних вимогах.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу свого рішення та дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Рішення № 90 від 16.09.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, судом встановлено.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року.

Згідно даного Закону скористатись пільговим віком на пенсію можуть ті працівники освіти, що мають необхідний стаж роботи на посадах в установах, організаціях, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі по тексту - Порядок № 909).

Тобто, умовою для зарахування до спеціального стажу роботи періодів роботи працівників закладів охорони здоров`я, який дає право на пенсію на вислугу років, є наявність факту роботи у ці періоди на відповідних посадах та у закладах, віднесених до Переліку.

Відповідно до Порядку № 909 до закладів охорони здоров`я, які дають право на пенсію за вислугу років віднесені лікарні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. До посад, які передбачені зазначеним переліком, віднесено лікарі та середній медичний персонал ( незалежно від найменування посад).

Суд зазначає, що Порядок № 909 не містить будь-яких конкретних вимог щодо організаційно-правової форми указаних закладів та їх підпорядкованості. Навпаки, відповідно до примітки 2 до цього Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форм власності та відомчої належності закладів і установ.

Визначення поняття «заклад охорони здоров`я» наведено в статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2801-XII) - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

З матеріалів справи судом встановлено, що ПП «Натадент», приватне підприємство Стоматологічний центр "Мерідент" включено до списку суб`єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність з медичної практики та які здійснюють свою діяльність на підставі ліцензії та відомості про яких зазначено на офіційному сайті МОЗ України (а.с.24-26).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Спірним періодом у даній справі є період з 19.04.2002 року по 31.05.2018 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_3 - ОСОБА_1 працювала у ПП «Натадент» з 19 квітня 2002 року по 27 серпня 2013 року, (а.с. 15 зворот).

Даний факт, також, підтверджений довідкою № 9 від 20 червня 2019 року, виданою ПП «Натадент», про те, що позивач, дійсно, працювала в ПП «Натадент» з 19 квітня 2002 року по 27 серпня 2013 року.

Відповідно до витягу форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», яка була видана відповідачем, підтверджено сплату страхових внесків ПП « Натадент » з 2002 року по 2013 рік, ПП "Стоматологічний центр "Мерідент" з травня 2013 року, (а.с. 17-19). З вересня 2013 року по січень 2019 року ФОП ОСОБА_4 .

При цьому, суд акцентує, що не є спірним періодом та не заперечувався відповідачем спеціальний стаж роботи позивачки 17 років 8 місяців 18 днів у Закарпатській обласній станції переливання крові, тобто період з 01 серпня 1984 року по 18.04.2002 року .

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову та позовних вимог, з тих підстав, що період роботи на посаді медичної сестри стоматологічного кабінету з 19 квітня 2002 року по 27 серпня 2013 року в ПП «Натадент», ПП "Стоматологічний центр "Мерідент" пенсійний орган зобов`язаний був зарахувати позивачу до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки зазначені установи відповідають визначеним критеріям закладу охорони здоров`я за Законом України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 року № 2801-ХІІ та переліку закладів і посад, що дає право на пенсію за вислугу років, що затв. Постановою КМ № 909 від 04.11.1993 року. Крім того, такі відомості підтверджені трудовою книгою позивача та Індивідуальними відомостями про застраховану особу за спірний період.

Крім того, таке право визначено пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Зокрема, у позивачки у віці 50 років і 6 місяців (так як вона народилася в період з 01.07.1966 по 31.12.1966 року) за наявності спеціального стажу не менше 27 років.

Однак, не можуть бути задоволені вимоги позивача та цілком обґрунтованими є доводи відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу періоду роботи позивача ОСОБА_1 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з 11 вересня 2013 року, оскільки фізична особа - підприємець не відноситься до закладів охорони здоров`я у розумінні статті 3 вищевказаного Закону та визначеного переліку закладів і посад передбаченого Порядком № 909. Крім того, період роботи у фізичної особи-підприємця зараховується позивачці до загального трудового стажу.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого рішення щодо неврахування періоди роботи ОСОБА_1 з 19.04.2002 року по 31 травня 2018 року у ПП «Натадент», ПП "Стоматологічний центр "Мерідент", що є підставою для задоволення адміністративного позову в цій частині з підстав та обставин, що встановлені судом, а оскаржуване рішення не узгоджується з приписами статті 2 частини другої КАС України та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, з моменту її звільнення з роботи, судом встановлено наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Завданням адміністративного суду є контроль за правомірністю прийняття рішення та відповідності його чинному законодавству, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, з моменту її звільнення з роботи є формою втручання у повноваження відповідача.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Тому завданням адміністративного суду є контроль за законністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

В даному випадку, питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років віднесено до компетенції відповідача - Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області. У зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене та враховуючи положення частини 2 статті 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05 вересня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років, із врахуванням висновків суду щодо зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 19.04.2002 року по 27.08.2013 року в Приватному підприємстві "Натадент", ПП "Стоматологічний центр "Мерідент" як стажу, що дає право на вислугу років у відповідності до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику охорони здоров`я.

При цьому, у відповідності до вимог частини 4 статті 245 КАС України, суд зобов`язує відповідача вирішити питання, щодо якого звернувся позивач з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 384, 20 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення № 90 від 16.09.2019 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за вислугу років як працівнику охорони здоров`я.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 від 05 вересня 2019 року про призначення пенсії за вислугу років, із врахуванням до спеціального стажу періоду роботи з 19.04.2002 року по 27.08.2013 року в Приватному підприємстві « Натадент » як стажу, що дає право на вислугу років у відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров`я.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 384, 20 грн. (триста вісімдесят чотири грн., 20 коп.).

5. В решті вимог адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль