Справа № 500/1812/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1812/19

04 листопада 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивач ОСОБА_1

представник позивача Островська О.Н.

представник відповідача 2 Матковська Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до комісії щодо розгляду звернень членів сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання приміщення Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комісії щодо розгляду звернень членів сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання приміщення Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2019 року №3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, його поранення (контузія) пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. З 26.12.1989 року перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Теребовлянської міської ради. За результатами звернення з повним пакетом документів, позивачу 24.06.2019 року призначено грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення. Однак, вказане рішення визнано таким, що втратило чинність рішенням від 10.07.2019 року №3 та відмовлено у призначенні грошової компенсації у зв`язку з відсутністю станом на 01.01.2018 року категорії "особа з інвалідністю І-ІІ групи внаслідок війни".

Позивач вважає таку відмову протиправною, що суперечить Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018 року, та такою, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, 22.08.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.25-26). Заперечуючи проти позову, відповідач 2 послався на те, що відповідно до п.1 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей обов`язковою умовою надання грошової компенсації за належні жилі приміщення є перебування особи на квартирному обліку осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ груп станом на 01.01.2018 року. Враховуючи те, що статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи ОСОБА_1 набув лише 14.03.2019 року, вважає, що відсутні підстави для призначення такому грошової компенсації на покращення житлових умов. Однак, при попередньому розгляді наданих заявником документів не було взято до уваги роз`яснення Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації та не враховано вказані обставини, а тому рішенням від 10.07.2019 року №3 правомірно відмовлено позивачу у призначенні грошової компенсації. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з підстав, наведених в позовній заяві (а.с.3-8), просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві (а.с.25-26), просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 26.12.1989 року перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Теребовлянської міської ради з правом позачергового одержання житла згідно рішення Теребовлянської міської ради від 23.04.2019 року №85 "Про поновлення на квартирному обліку при виконавчому комітеті" (а.с.55), а також підтверджується довідкою Теребовлянської міської ради від 08.05.2019 року №02-26/456 (а.с.17).

Як слідує з витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №336 від 07.02.2014 року, поранення (контузія) ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.10).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АБ №0619330 від 29.03.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії пов`язаної з виконанням обов`язків військовослужбовця при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.11).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №473290 від 21.03.2019 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії пов`язаної з виконанням обов`язків військовослужбовця при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с.12).

Управлінням праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації 21.03.2019 року встановлену ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.13).

На адресу Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації 20.06.2019 року від позивача надійшло звернення про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (а.с.53).

Комісією щодо розгляду звернень членів сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області 24.06.2019 року прийнято рішення у формі протоколу № 2 про призначення ОСОБА_1 грошової компенсації (а.с.58-60).

Відповідно до протоколу №3 засідання Комісії щодо розгляду звернень членів сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 10.07.2019 року (а.с.62-64), за результатами повторного розгляду звернення позивача вказане рішення визнано таким, що втратило чинність, та прийнято рішення про відмову у призначенні грошової компенсації ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю станом на 01.01.2018 року категорії "особа з інвалідністю І-ІІ групи внаслідок війни" з числа учасників бойових дій на території інших держав (а.с.65).

Не погоджуючись з таким рішення суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено в Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Згідно п.11 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Пунктом 18 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, як позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018 року затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей та Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (далі - Порядок виплати грошової компенсації).

Так, п.1 Порядку та умови визначено механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I - II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР станом на 1 січня 2018 року.

Як зазначає відповідач, оскільки станом на 01.01.2018 року позивач не був визнаний особою з інвалідністю ІІ групи, то право на отримання грошової компенсації на покращення житлових умов відсутнє.

З цього приводу суд зазначає, що п.1 Порядку виплати грошової компенсації визначено умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I - II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).

Отже, саме Порядком виплати грошової компенсації не було встановлено обов`язку бути визнаним особою з інвалідністю ІІ групи станом на 01.01.2018 року.

Крім того, відповідно до п.5 Порядку виплати грошової компенсації за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах рад за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).

Пунктом 6 Порядку виплати грошової компенсації визначено, що до повноважень комісії належить, зокрема прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.

Згідно п.7 Порядку виплати грошової компенсації заява про призначення грошової компенсації подається членом сім`ї загиблого, особою з інвалідністю (далі - заявник) або його (її) законним представником чи уповноваженою особою до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення) особисто.

Відповідно до п.10-12 Порядку виплати грошової компенсації орган соціального захисту населення протягом п`яти робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами обстежує матеріально-побутові умови заявника, про що складає акт за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Після складення акта обстеження матеріально-побутових умов заявника орган соціального захисту населення не пізніше ніж через три робочі дні (у випадку, визначеному в пункті 22 цього Порядку, - не пізніше ніж через 10 робочих днів) вносить комісії подання про виплату грошової компенсації.

Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті та в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової компенсації.

Пунктом 15 Порядку виплати грошової компенсації визначено, що Комісія приймає рішення про відмову в призначенні грошової допомоги заявнику з таких підстав: 1) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, не належав до осіб, статус яким установлено відповідно до пунктів 2, 13 - 15 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 2) особа з інвалідністю не належить до осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, та одержала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що пов`язані з перебуванням у таких державах; 3) заявник не належить до членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначених у пункті 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 4) заявник не перебуває на квартирному обліку з урахуванням вимоги, визначеної у пункті 9 цього Порядку; 5) категорія заявника як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, в разі одночасного подання ними заяви про отримання грошової компенсації; 6) категорія заявника як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член його сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, які перебувають на обліку в Реєстрі та мають першочергове право на таку виплату; 7) заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особі з інвалідністю I - II групи із числа учасників бойових дій на території інших держав.

Пунктами 17, 18 Порядку виплати грошової компенсації встановлено, що у разі відмови в призначенні грошової компенсації комісія надсилає заявнику копію відповідного рішення із зазначенням підстав для його прийняття не пізніше ніж через три робочі дні з дати його прийняття.

Заявник має право оскаржити в суді рішення комісії про відмову в призначенні грошової компенсації.

Суд вважає, що лист Департаменту соціального захисту населення Тернопільської ОДА від 30.05.2019 року про роз`яснення окремих положень Порядку (а.с. 30) не може встановлювати додаткових обмежень в надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб та безпідставно був використаний для скасування раніше прийнятого рішення від 24.06.2019 року про призначення грошової компенсації ОСОБА_1 (а.с. 61).

З урахуванням наведених положень законодавства України та враховуючи те, що позивач є особою, визначеною п.11 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд дійшов висновку, що оскаржене рішення прийняте не на підставі та не у спосіб визначеному законодавством України, оскільки відсутні підстави для відмови у призначенні такої допомоги, передбачені п.15 Порядку виплати грошової компенсації, не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії щодо розгляду звернень членів сімей загиблих військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, а також осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ групи з числа військовослужбовців, які брали участь у зазначеній операції, осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей про виплату грошової компенсації за належні для отримання приміщення Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 10 липня 2019 року № 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.