Справа № 440/3692/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа №440/3692/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (надалі - відповідач, Міноборони), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просив:

визнати протиправним та скасувати пункт 24 протоколу №109 від 16.08.19 засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для продовження служби у військовому резерві";

зобов`язати Міноборони прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13 №975, як особі з інвалідністю другої групи з 21 травня 2019 року, інвалідність якого настала внаслідок травми, поранення, що пов`язані із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з урахуванням раніше виплаченої суми, та вжити заходів до її виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність відмови відповідача у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" з огляду на зміну групи інвалідності. На переконання позивача, положення абзацу другого частини четвертої зазначеної статті можуть застосовуватись виключно за умови, коли як первісне визначення особі групи інвалідності, так і зміна групи інвалідності мали місце після 1.01.17.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю /а.с. 47-48/. При цьому зазначив, що позивачу другу групу інвалідності встановлено понад два роки після визначення третьої групи інвалідності, а тому він не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

3. Позиція третьої особи.

Представник Полтавського ОВК надав до суду письмові пояснення, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на правомірність та обґрунтованість спірного пункту висновку Міноборони /а.с. 33/.

4. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 7.10.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України від 14.01.15 №15 "Про часткову мобілізацію" призваний на строкову військову службу до лав Збройних Сил України, що підтверджено записом у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 , копію якого залучено до матеріалів справи /а.с. 21-24/.

Залученою до матеріалів справи копією довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 8.04.16 вих.№1153/7 підтверджено, що солдат ОСОБА_1 у період з 18.05.15 по 7.07.15, з 21.12.15 по 31.12.15, з 24.02.16 по 14.03.16 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення АТО в Донецькій та Луганській областях /а.с. 18/.

За твердженням позивача, 4.07.15, перебуваючи на військовій службі за призовом на особливий період під час мобілізації ним отримано вогнепальне поранення задньої поверхні грудної клітки, спини, акубаротравму.

Рішенням Центральної військово-лікарської комісії Міноборони по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм (протокол від 20.04.16 №1735) отримані травми визнано такими, що пов`язані із захистом Батьківщини /а.с. 16/.

21.06.16 Полтавською обласною МСЕК ОСОБА_1 вперше встановлено третю групу інвалідності з 31.05.16 з огляду на одержання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, що підтверджено копією виписки з акта огляду МСЕК серії АВ №0554045.

Позивачу виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 217500,00 грн.

29.05.19 Полтавською обласною транспортно-радіологічною МСЕК позивачу встановлено другу групу інвалідності з 21.05.19 з огляду на одержання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, що підтверджено копією довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0070059 /а.с. 14/.

На цій підставі, позивач звернувся до Полтавського ОВК із заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги з огляду на зміну групи інвалідності з урахуванням раніше проведеної виплати.

Листом від 22.07.19 вих.№12/1946 заяву ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами надіслано до Департаменту фінансів Міноборони /а.с. 34/.

Рішенням комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 16.08.19 №109 (пункт 24), відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 , оскільки зміна групи інвалідності у заявника відбулась понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності /а.с. 41/.

Листом від 6.09.19 вих.№12/2516 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Статтею 41 Закону України від 25.03.92 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.91 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Законом України від 4.07.12 №5040-VI "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців", який набув чинності з 1.01.14, статтю 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено у новій редакції, відповідно до підпункту 4 пункту 2 якої встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі становлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

В силу частини четвертої статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції Закону №5040-VI, чинній з 1 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6.12.16 №1774-VIII частину четверту статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

Відповідні зміни набули чинності з 1 січня 2017 року.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом третім пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13 №975, передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 8 цього Порядку, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Спір у цій справі виник з приводу наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги з огляду на зміну групи інвалідності.

За обставинами цієї справи, позивачу з 31.05.16 вперше встановлено третю групу інвалідності, а з 21.05.19 за результатами повторного медичного огляду встановлено другу групу інвалідності.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що як на дату встановлення позивачу третьої групи інвалідності (31.05.16), так і на дату визначення ОСОБА_1 другої групи інвалідності (21.05.19) обидві чинні на той момент редакції частини четвертої статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (абзац перший набрав чинності з 1 січня 2014 року, а абзац другий - з 1 січня 2017 року) передбачали обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності були підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком, що обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності.

Суд звертає увагу на те, що на час первинного встановлення інвалідності позивачу (31.05.16) правова норма, якою право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги було обмежено дворічним строком, вже діяла.

З дня первинного встановлення інвалідності (31.05.16) до дня встановлення позивачу ІІ групи інвалідності (21.05.19) минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі доплати між фактично виплаченою допомогою по третій групі інвалідності та розміром допомоги по другій групі інвалідності на день її визначення.

Аналогічний висновок щодо правозастосування у спірних відносинах викладений у постанові Верховного Суду від 21.08.19 у справі №806/2187/18.

До того ж, аналогічну оцінку за тотожним спором надано у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 30.10.19 у справі №440/2058/19.

Щодо посилань позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.03.18 у справі №295/3091/17, суд зауважує, що спірні відносини не є релевантними. Так, за змістом фабули згаданої справи позивачу вперше групу інвалідності було встановлено 7.12.12, тобто, до набрання чинності змінами, якими Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено статтею 16-3. А тому, підстави для застосування висновку Верховного Суду, викладеного у зазначеній постанові, відсутні.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про правомірність відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої статтями 16, 16-2, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірного рішення.

Разом з цим, позивачем не надано суду доказів, що свідчили б невідповідність спірного рішення фактичним обставинам справи та безпідставне порушення з урахуванням цього його прав і законних інтересів.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Учасниками справи доказів понесення судових витрат не надано, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба