Справа № 340/1091/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 340/1091/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року (суддя Жук Р.В.) у справі №340/1091/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,222 га, з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 № Л-1212/0-1267/0/17-19;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,222 га, з кадастровим

номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 №Л-1212/0-1267/0/17-19;

зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Крім цього, судом зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/1091/19.

Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать про необґрунтованість відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки така відмова відповідача не ґрунтуються на положеннях Земельного кодексу України. З цих підстав суд вказав на неправомірність відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Встановивши, що заява позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути дану заяву позивача. При цьому, суд вказав на те, що під час повторного розгляду заяви позивача відповідач не вправі відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з тих самих підстав, які визначені у Листі від 22.03.2019 року №Л-1212/0-1267/0/17-19.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, за позицією скаржника, заявлені позивачем вимоги є передчасними з огляду на те, що Головним управлінням, за наслідками розгляду заяви позивача, Листом від 22.03.2019 лише було запропоновано останньому усунути виявлені недоліки заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 22.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) від 22.02.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної для ведення фермерського господарства, в розмірі частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 32,222 га, з кадастровим номером :02:000:9001, розташованої на території Кіровоградської області Новомиргородського району Канізької сільської ради, яка перебуває у користуванні Фермерського господарства Власенки згідно з договором оренди землі, укладеним між Фермерським господарством Власенки та Новомиргородською районною державною адміністрацією від 23 жовтня 2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 грудня 2012 року за №02529 (а.с.12, 41).

До заяви (клопотання) додано: графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорта та ідентифікаційного номера; погодження землекористувача; довідку про розмір середньої частки (паю) по Канізькій сільській раді; довідку про відсутність на земельній ділянці нерухомого майна; копію статуту ФГ Власенки; копію свідоцтва про реєстрацію юридичної особи ФГ Власенки; копію виписки з ЄДРПОУ про ФГ Власенки; копію довідки про взяття на облік платника податків ФГ Власенки; копію наказу про призначення голови ФГ Власенки; рішення про приватизацію земельних ділянок членами ФГ Власенки; копію договору оренди ФГ Власенки; копію свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13-30).

Листом від 22.03.2019 р. №Л-1212/0-1267/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 . про відсутність правових підстав для задоволення його заяви у зв`язку з відсутністю повноважень представників за довіреністю від 01.02.2019 р. реєстраційний №43 щодо набуття права власності на майно в інтересах довірителя, оскільки довіреністю передбачено обмеження щодо представництва інтересів у частині розпорядження майном та представництво інтересів лише з питань, пов`язаних із захистом охоронюваних законом прав, представники не мають повноваження з питань реалізації довірителем повноважень щодо набуття права власності на майно (земельну ділянку) в порядку, визначеному статтями 116,118, 121 Земельного кодексу України (а.с.31-32, 54-55).

Фактична відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

На підставі п.а ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши положення ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, суд першої інстанції правильно вказав на те, що вказаною нормою права визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи те, що лист відповідача не містить інформації про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою, які визначені вимогами ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що у своєму листі від 22.03.2019 р. №Л-1212/0-1267/0/17-19 відповідач лише посилається на відсутність повноважень представників за довіреністю від 01.02.2019 р. реєстраційний №43 щодо набуття права власності на майно в інтересах довірителя.

З цього приводу суд першої інстанції правильно вказав на те, що заява (клопотання) ОСОБА_1 від 22.02.2019 року підписана особисто заявником, а не його представниками. До того ж, довіреність від 01.02.2019 року реєстраційний №43 відсутня в переліку документів, які додані до заяви (клопотання) від 22.02.2019 року.

Отже, відповідач безпідставно вдався до аналізу та оцінки документа, який не стосується питання надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що встановлені законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою не ґрунтується на положенням чинного законодавства.

Встановивши обставини справи, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, суд першої інстанції, з метою остаточного вирішення спору між сторонами, обґрунтовано вказав на те, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, що вказані у Листі від 22.03.2019 р. №Л-1212/0-1267/0/17-19 та за результатами повторного розгляду заяви повинен оцінити всі подані матеріали і прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зроблених у цій справі.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року по справі №340/1091/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 05.11.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк