Справа № 0840/3202/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3202/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Фонду державного майна України на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст ухвали складений 02 вересня 2019 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області

про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 144-р від 06.07.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області з 06.07.2018, стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 06.07.2018 по день ухвалення рішення у справі із розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 1185 грн. 12 коп.

Під час розгляду справи, Фонд державного майна України у серпні 2019 року подав до Запорізького окружного адміністративного суду заяву, в якій просить забезпечити докази допитом свідка Мельник Вікторії Василівни заступника директора Департаменту забезпечення діяльності Фонду начальника Управління персоналом Фонду державного майна України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року заяву Фонду державного майна України повернуто без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити заяву до суду першої інстанції для розгляду по суті. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у підготовчому засіданні 23.01.2019 представником Фонду державного майна України вже заявлялося клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_2 , проте у задоволенні клопотання судом було відмовлено, а тому звертаючись із заявою про забезпечення доказу шляхом допитом свідка заявник фактично повторно заявив клопотання про допит свідка, яке вже вирішене судом. Суд першої інстанції дійшов висновку, що така заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню, суд апеляційної інстанції виходить з наступних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що Фонд державного майна України звернувся до суду з заявою, в якій просив забезпечити докази допитом свідка Мельник Вікторії Василівни заступника директора Департаменту забезпечення діяльності Фонду начальника Управління персоналом Фонду державного майна України. В обґрунтування заяви зазначено, що необхідність забезпечення доказів допитом свідка ОСОБА_2 полягає в тому, що відображення в людській пам`яті певних обставин та фактів з плином часу може бути спотворено, у зв`язку з чим у подальшому ці факти та обставини будуть неправильно відтворені, отже буде втрачено засіб доказування показання свідка.

Аналогічні доводи викладено в апеляційній скарзі. Також апелянт зазначає, що останній обґрунтовано вважає, що подання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення нормального здійснення процесу доказування шляхом збирання та закріплення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості клопотання відповідача.

Зазначені апелянтом доводи, за висновком суду апеляційної інстанції, жодним чином не дають підстав припускати, що засіб доказування буде втрачено. Певні обставини, які мають значення для справи, є відомими свідку, відсутні жодні підстави вважати, що такі можуть бути втрачені чи залучення вказаної особи як свідка стане неможливим чи ускладненим.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що 23 січня 2019 року у підготовчому засіданні відповідачем вже заявлялося клопотання про допит Мельник Вікторії Василівни заступника директора Департаменту забезпечення діяльності Фонду начальника Управління персоналом Фонду державного майна України, як свідка, проте суд відмовив у задоволенні клопотання, а тому подане клопотання взагалі не пов`язано з забезпеченням доказів, у дослідженні яких судом першої інстанції було відмовлено на стадії підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року в адміністративній справі № 0840/3202/18 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 05 листопада 2019 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 05 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров