Справа № 440/3320/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 р. Справа № 440/3320/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/3320/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс"

до Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство "Оболонь"

про визнання протиправними та скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріс" звернулось до суду з позовною заявою до Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство "Оболонь" про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області від 11 квітня 2000 року № 125 в частині внесення доповнень до Статуту ПСП "Оболонь", а саме: розділу "Загальні положення" пунктом такого змісту: "ПСП "Оболонь" являється правонаступником КСП "Оболонське"; визнання протиправним та скасування розпорядження голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області від 08 лютого 2000 року № 49 про скасування державної реєстрації колективних сільськогосподарських підприємств Семенівського району: в частині, - "Оболонське" (с. Оболонь) шляхом перереєстрації в приватне сільськогосподарське підприємство "Оболонь", місце знаходження: с. Оболонь Семенівського району Полтавської області, засновник ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, у зв`язку з тим, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дана справа підлягає розгляду та вирішенню Також свої вимоги апелянт обґрунтовує посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. (справа № 363/3786/17), у якій касаційний суд висловив позицію, що орган публічної влади реалізує повноваження як суб`єкт владних повноважень у сфері публічно-правових відносин та пов`язаних із підготовкою та виданням нормативно-правового акта. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Незважаючи на те, як сформульовані позовні вимоги, фактично суть вимоги зводиться до оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції керувався ст. 170 КАС України та виходив з того, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду та вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. У свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої).

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в межах спірних правовідносин ТОВ "Агріс" заявило позов до Семенівської районної державної адміністрації про скасування розпоряджень щодо перереєстрації Колективного сільськогосподарського підприємства "Оболонське" в приватне сільськогосподарське підприємство "Оболонь" (розпорядження № 49 від 08.02.2000) та щодо внесення доповнень в статут приватного сільськогосподарського підприємства "Оболонь" шляхом визначення підприємства ПСП "Оболонь" правонаступником КСП "Оболонське" (розпорядження № 125 від 11.04.2000).

З викладених у позовній заяви мотивів звернення до суду вбачається, що в даному випадку розпорядження відповідача, які встановлюють факт правонаступництва ПСП "Оболонь" відносно КСП "Оболонське", на думку позивача, порушують його права на використання земельних ділянок, які одночасно на підставі цих розпоряджень використовує й ПСП "Оболонь".

Отже, звернувшись з відповідним позовом, позивач шляхом заявлення відповідних позовних вимог фактично просить вирішити спір щодо речового права, а також надати оцінку корпоративним відносинам, які склались під час перереєстрації КСП "Оболонське" в ПСП "Оболонь" .

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Також, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, з огляду на зміст та юридичну природу обставин, зазначених у позовній заяві, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що цю адміністративну справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі.

Посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. (справа № 363/3786/17) у даному випадку не бере до уваги, оскільки в зазначеній справі фактичні обставини є іншими.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс" - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 по справі № 440/3320/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов