Справа № 500/1961/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10059/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю представників: позивачів Біль Р.С., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року про забезпечення позову у справі №500/1961/19 (головуючий суддя Шульгач М.П.) за адміністративним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Тернопільської обласної державної адміністрації, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із заява про забезпечення позову ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до Тернопільської обласної державної адміністрації, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Міскрайонного управління у Тернопільському районі та м. Тернополі, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень і скасування державної реєстрації на земельні ділянки, в якій просять: зупинити дію розпорядження тимчасово виконувача обов`язків голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 23 липня 2019 оку №427-од «Про надання громадянину ОСОБА_6 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення на території Тернопільської міської ради Тернопільської області», зупинити дію розпорядження тимчасово виконувача обов`язків голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 23 липня 2019 оку №428-од «Про надання громадянину ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення на території Тернопільської міської ради Тернопільської області», заборонити службовим особам Тернопільської обласної державної адміністрації вчиняти будь-які щодо земельних ділянок за кадастровим номером :16:002:0007 та кадастровим номером НОМЕР_1 , заборонити службовим особам Міськрайонного управління у - Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вчиняти будь-які щодо земельних ділянок за кадастровим номером :16:002:0007 та кадастровим номером НОМЕР_1 , заборонити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчиняти будь-які щодо земельних ділянок за кадастровим номером :16:002:0007 та кадастровим номером НОМЕР_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено частково, а саме заборонено Тернопільській області державній адміністрації, а також Міськрайонному управлінню у Тернопільському районі та м. Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок за кадастровим номером :16:002:0007 та кадастровим номером НОМЕР_2 16 НОМЕР_3 :0008 щодо затвердження проектів землеустрою та проведення реєстрації даних земельних ділянок до прийняття рішення по суті.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та підлягає скасуванню. Апелянт вважає, що позивачі та відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в порядку визначеному чинним законодавством, при цьому дані громадяни мали рівні права на розроблення землевпорядної документації, здійснення реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Крім того судом першої інстанції, при винесенні ухвали про забезпечення позову не врахував правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 27.03.2018 року у справі №463/3375/15а. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у забезпеченні позову.

Представником ОСОБА_5 , ОСОБА_6 поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними. З ухвали суду першої інстанції незрозуміло з чого саме виходив суд приймаючи ухвалу про забезпечення позову. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у удовому засіданні апеляційного розгляду апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивачів проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції заяву про забезпечення позову задовольнив

Проте, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що не відповідають обставинам справи та судом першої інстанції порушено норми процесуального права з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що предметом адміністративного позову є оскарження розпорядження голови Тернопільської обласної адміністрації від 23 липня 2019 року №428-од «Про надання громадянину ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення на території Тернопільської міської ради Тернопільської області (зем.ділянку площею 1,5 га)» та розпорядження голови ТОДА від 23 липня 2019 року №427-од «Про надання громадянину ОСОБА_6 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення на території Тернопільської міської ради Тернопільської області (зем.ділянку площею 1,5 га)», скасування реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_2 16:002: НОМЕР_4 та кадастровим номером :16:002:0008.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, та вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, відповідних майнових наслідків.

В обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення позову, позивачі не навели жодних мотивів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Вказані вище обставини не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення про вжиття заходів забезпечення позову уданій справі.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нове рішення про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року про забезпечення позову у справі №500/1961/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 06.11.2019р.