Справа № 160/7843/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Справа № 160/7843/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.08.2019р., просить:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивачеві з урахуванням основного розміру пенсії 70%, надбавки - премії - 10,79% щомісячного грошового утримання з 01.01.2016р.;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС в Дніпропетровській області надати оновлену довідку Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зазначенням основного розміру пенсії 90%, надбавки - премії - 150% щомісячного грошового утримання;

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного Управління MBC України в Дніпропетровській області щодо перерахунку позивачеві раніше призначеного грошового забезпечення з 01.12.2011 року без включення надбавок за оперативно - розшукову діяльність до 50%; за особливо важливі завдання до 50%;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного Управління MBC України в Дніпропетровський області включити у довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії надбавку за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 % (з 01.12.2011р.) і оновлену довідку надати в Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для подальшого перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок раніше призначених позивачеві основного розміру пенсії з урахуванням 90%, надбавки-премії з урахуванням 150% щомісячного грошового забезпечення з 01.01.2016р. та надбавок: за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 % з 01.12.2011р., згідно з новими даними Ліквідаційної Комісії ГУ MBC України в Дніпропетровській області зазначеними у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області виплатити різницю грошових коштів з 01.01.2016р. основного розміру пенсії 90% та премії 150%, з 01.12.2011р. надбавок: за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %, яка виникне на момент вступу в дію законного рішення по даній справі, та в подальшому виплачувати позивачеві довічне щомісячне грошове забезпечення: пенсію у розмірі 90%, премію 150%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24.08.2011р. він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262) у розмірі 90% грошового забезпечення, яке складалось з урахуванням посадового окладу, військового звання, процентної надбавки за вислугу років - 40%, надбавки за умови режимних обмежень Ф.2 - 15%, премії - 150% та надбавок відносно непрацездатних двох дітей віком до 18 років, згідно довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області наданої Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Як зазначає позивач, з 01.01.2016р. пенсія йому була перерахована у розмірі 70% від грошового забезпечення та з урахуванням премії - 10,79%. Позивач вважає протиправними такі дії пенсійного органу, оскільки самовільне зменшення пенсійним органом основного розміру пенсії на 20% та премії на 139,21% звужує права позивача, що порушує ст.ст. 22, 58 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Окрім того, позивач вказує на те, що при призначенні йому пенсії в 2011 році Відповідачем-2 не було враховано згідно до Закону №2262 додаткові види грошового забезпечення, зокрема, надбавку за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50% та надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50%, які повинні були ввійти для обчислення основного грошового забезпечення згідно постанови Кабінету Міністрів України №499, що, в свою чергу, призвело до негативних наслідків та звуження права позивача на отримання гідної пенсії у порівнянні із особами, які пішли на пенсію з 2016 по 2018 роки та в розрахунок розміру пенсії яких зазначені надбавки були включені. Позивач вказує на те, що при перерахунку його пенсії в 2016 році повинен був зберегтися відсотковий розмір грошового забезпечення з якого відбулося призначення основної пенсії, тобто 90% грошового забезпечення (вислуга років 48 років) та збереження 150% премії, а також Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Дніпропетровській області при видачі довідки в 2011 році повинна була одразу встановити розмір надбавок за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50% та за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50%, проте всупереч встановлених законодавчих норм цього не зробила. Також, позивач вважає, що, в даному випадку, можливо прийняти рішення з урахуванням п.4 ст.7 КАС України, згідно якого, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на численні рішення Європейського Суду з прав людини, Конституційного Суду України та Верховного Суду.

Ухвалою суду від 04.09.2019р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано Відповідачів-1, 2 надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

18.09.2019р., на виконання вимог зазначеної ухвали суду, Відповідачем-1 (Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) подано до канцелярії суду відзив на позов, у якому останній просить відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що згідно до положень ч.2 ст.13 Закону №2262 максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення чинного на момент проведення перерахунку пенсії. При цьому, відповідач зазначає, що право на перерахунок пенсії не є конституційним правом, а твердження позивача щодо звуження існуючих пенсійних прав є безпідставними, оскільки призначений та отримуваний розмір пенсії позивача не було скасовано чи зменшено. Також, Відповідач-1 зазначає, що повноваження з видачі довідок та визначення складових грошового забезпечення покладено на Головне управління МВС України в Дніпропетровській області (на сьогодні - Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Дніпропетровській області), а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, про що свідчить і правова позиція Верховного Суду України у його постанові від 25.11.2014р. у справі №21-322а14. Окрім того, Відповідач-1 вказує і на те, що механізм проведення перерахунку та виплати пенсій працівникам міліції врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р., за п.3 якої підлягають перерахунку з 1 січня 2016р. пенсії, призначені працівникам органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №988, розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою поліцейського за січень 2016 року. Окрім того, Відповідач-1 вважає, що позовна вимога позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зобов`язання виплатити різницю грошових коштів, яка виникне на момент вступу в дію законного рішення по даній справі, та в подальшому виплачувати позивачеві довічне щомісячне грошове забезпечення: пенсію у розмірі 90%, премію 150%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50%, є передчасною, оскільки спрямована на майбутній захист порушених прав позивача, що не узгоджується з приписами Кодексу адміністративного судочинства України, так як між позивачем та пенсійним органом ще не виникли правовідносини щодо перерахунку пенсії виходячи із іншого розміру грошового забезпечення через відсутність такої довідки для перерахунку пенсії, а отже, суд не наділений вирішувати спір на майбутнє. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р. №20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3рп/2012 (а.с.45-46).

Також і 23.09.2019р., на виконання вимог ухвали суду від 04.09.2019р., Відповідачем-2 (Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області) було надано відзив на позов, у якому останній просив у задоволенні даної позовної заяви позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними, оскільки суперечать вимогам п.1 постанови Кабінету Міністрів України №988, у якому встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Вказаний перелік видів грошового забезпечення поліцейських є вичерпним. Також і згідно до п.3 розділу І Порядку №260 визначений вичерпний перелік надбавок у грошовому забезпеченні поліцейського. На підставі п.3 Порядку №45 Відповідачем-2 для перерахунку пенсії позивача була підготовлена довідка №83/33759 від 25.03.2018р. про розмір грошового забезпечення позивача за формою згідно з додатком 2 з урахуванням інформації про середній розмір надбавок і премій, що фактично сплачені за січень 2016 року, яка надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. У вказаній довідці до складу грошового забезпечення увійшли тільки ті складові, що встановлені вказаним вище п.1 постанови Кабінету Міністрів України №988 та відповідно до вимог Порядку №260, загальна сума грошового забезпечення склала - 9655,35 грн. Відповідач-2 вважає, що інші надбавки, а саме: надбавка за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50% та надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50%, яку позивач вимагає включити до довідки відповідно додатку 2 Порядку не може бути включена до складових перерахунку пенсії позивача, так як не передбачена ані постановою КМУ №988, ані Порядком №260. Також і відповідач вважає, що незгода позивача із визначенням премії у розмірі 10,79% для перерахунку його пенсії не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розмір премії позивача, визначений для перерахунку його пенсії відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України №3261/06/22-2018 від 12.03.2018р. про середні розміри надбавок та премії, що фактично сплачені за січень 2016 року. За викладеного, відповідач вважає, що під час складання довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством та просить врахувати рішення Верховного Суду від 12.03.2018р. у зразковій справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) згідно до вимог ст.291 КАС України. Окрім того, Відповідач-2 зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Відповідача-2 зазначити у довідці про грошове забезпечення основний розмір пенсії 90% від грошового забезпечення не відповідає нормам матеріального права, оскільки відповідно до ст.10 Закону №2262 встановлено, що призначення і виплата пенсії особам здійснюються органами Пенсійного фонду України (а.с.73-79).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, дана справа вирішується 04.11.2019р., тобто у межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

З 24.08.2011р. ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 90% грошового забезпечення, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 17.10.2011р. та протоколу про призначення пенсії за пенсійною справою № від 24.08.2011р., наявними у справі (а.с.18,48).

Так, у 2011 році пенсія ОСОБА_1 була призначена з таких складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 1150,00 грн., оклад за військове звання - 135,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 514,00 грн., середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (у тому числі, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень Допуск Ф. 2 15%; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка за проведення оперативно-розшукової діяльності; премія 150%) - 6296,98 грн., що підтверджується копіями протоколу про призначення пенсії за пенсійною справою № від 24.08.2011р., грошового атестату №206, довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення (а.с.48,50-51).

25.03.2018р. Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Дніпропетровській області була видана довідка №83/33759 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, яке на 01.01.2016р. складається з таких складових, а саме: посадовий оклад - 3100,00 грн., оклад за звання полковник міліції - 2400,00 грн., надбавка за стаж служби 50% - 2750,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 465,00 грн., премія 10,79% - 940,35 грн., всього 9655,35 грн., що підтверджується її копією (а.с.70,82).

На підставі зазначеної довідки, пенсія позивачеві була перерахована з 01.01.2016р., виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджується копією перерахунку пенсії по пенсійній справі № від квітня 2018 року (а.с.68).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями Відповідача-2 щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивачеві з урахуванням основного розміру пенсії 70%, надбавки - премії - 10,79% щомісячного грошового утримання з 01.01.2016р. та щодо перерахунку позивачеві раніше призначеного грошового забезпечення з 01.12.2011 року без включення надбавок за оперативно - розшукову діяльність до 50%; за особливо важливі завдання до 50% у зв`язку з чим просить захистити його порушені права шляхом визнання таких дій протиправними, а також зобов`язання Відповідача-2 надати оновлену довідку Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зазначенням основного розміру пенсії 90%, надбавки - премії - 150% щомісячного грошового утримання; зобов`язання Відповідача-2 включити у довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії надбавку за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 % (з 01.12.2011р.) і оновлену довідку надати в Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для подальшого перерахунку пенсії; зобов`язання Відповідача-1 провести перерахунок раніше призначених позивачеві основного розміру пенсії з урахуванням 90%, надбавки-премії з урахуванням 150% щомісячного грошового забезпечення з 01.01.2016р. та надбавок: за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 % з 01.12.2011р., згідно з новими даними Ліквідаційної Комісії ГУ MBC України в Дніпропетровській області зазначеними у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії; зобов`язання Відповідача-1 виплатити різницю грошових коштів з 01.01.2016р. основного розміру пенсії 90% та премії 150%, з 01.12.2011р. надбавок: за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %, яка виникне на момент вступу в дію законного рішення по даній справі, та в подальшому виплачувати позивачеві довічне щомісячне грошове забезпечення: пенсію у розмірі 90%, премію 150%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що, в даному випадку, слід вийти за межі позовних вимог та, зокрема, перевірити правомірність вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області дій щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення, з якого позивачеві було призначено пенсію за вислугу років з 90% до 70% при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р. з урахуванням вимог ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позову позивача в частині визнання протиправними дій Відповідача-1 щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення, з якого позивачеві призначено пенсію за вислугу років з 90% до 70% при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р. та зобов`язання Відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. з урахуванням виплачених сум, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262 (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві пенсії) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, згідно ст.13 Закону №2262 (в редакції чинній до 01.10.2011р.) було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону.

При цьому, ч.2 ст.13 Закону №2262 в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII, що набрали чинності з 01.05.2014р., визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна дійти висновку, що лише з 01.05.2014р. при реалізації права громадян на призначення пенсії за наведеним Законом №2262, розмір пенсії не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення та наведеними нормами не врегульовується питання проведення перерахунку уже призначених до 01.05.2014р. пенсій, при цьому, перерахунок уже призначених пенсій врегульований ч.4 ст.63 Закону №2262.

Таким чином, призначення пенсії вперше та перерахунок уже призначеної пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення, а прийняті нормативно-правові акти та Закони не мають зворотної дії в часі за нормами Конституції України.

Отже, із наведеного можна дійти висновку, що при перерахунку пенсії застосуванню підлягає відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого відбулося призначення позивачеві пенсії, тобто 90% грошового забезпечення, що також узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.06.2018р. у справі №583/2264/17.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що Відповідач-1 при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016р. не мав правових підстав застосовувати зворотню дію Закону в часі та зменшувати позивачеві відсотковий розмір уже призначеної пенсії з 90% сум грошового забезпечення до 70% за нормами ч.2 ст.13 Закону №2262, оскільки вказані норми набули чинності лише з 01.05.2014р. та стосувалися призначення пенсій вперше, а не перерахунку уже призначеної пенсії до 01.05.2014р.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016р., Відповідачем-1 вказаний перерахунок проведено із розміру 70% сум грошового забезпечення, тобто зменшено відсотковий розмір, з якого розраховується пенсія, що підтверджується копією перерахунку пенсії по пенсійній справі № від квітня 2018 року (а.с.68).

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що Відповідач-1 при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016р. протиправно зменшив загальний розмір відсотку грошового забезпечення, з якого розрахована пенсія позивачеві з 90% до 70%, застосувавши норми законодавства України чинні на момент проведення такого перерахунку, що суперечить вищенаведеним вимогам та ст.58 Конституції України.

Окрім того, слід зазначити, що згідно до ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/2005 від 22.09.2005р. прийшов до висновків, що скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена. Отже положення ч.3 ст.22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Зазначеної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїх постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 у справі № 21-445а13 та Верховний Суд у постанові від 03.04.2018р. у справі №175/1665/17.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, Відповідачем-1 не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність проведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016р. із застосуванням граничного розміру пенсії - 70% грошового забезпечення чинного на момент перерахунку пенсії з урахуванням норм вищенаведеного пенсійного законодавства та обставин справи, встановлених судом.

Так, судом відхиляються посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р. №20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3рп/2012, оскільки, дійсно, механізм реалізації соціальних прав громадян може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення, однак такі зміни повинні бути внесені шляхом прийняття відповідних нормативно-правових актів, проте, жодних нормативно-правових актів щодо зменшення відсоткового розміру пенсії при перерахунку пенсії Урядом прийнято не було, а ч.2 ст.13 Закону №2262 не врегульовує питання перерахунку уже призначених пенсій.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій Відповідача-1 щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення, з якого позивачеві призначено основний розмір пенсії за вислугу років з 90% до 70% при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р., суд приходить до висновку, що Відповідач-1, провівши перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016р. із розрахунку 70% грошового забезпечення чинного на момент перерахунку пенсії діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено, що, провівши вищезазначений перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016р. із розрахунку 70% сум грошового забезпечення, зменшивши при цьому відсотковий рівень грошового забезпечення з 90%, застосованого при призначенні позивачеві пенсії, Відповідач-1 порушив права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення, а тому слід визнати протиправними дії Відповідача-1 щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення, з якого позивачеві призначено пенсію за вислугу років з 90% до 70% при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р., вийшовши таким чином за межі позовних вимог відповідно до ст.ст.9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також підлягають і частковому задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання Відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. з урахуванням виплачених сум та з урахуванням того, що судом встановлено протиправність дій пенсійного органу щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення, з якого позивачеві призначено пенсію за вислугу років з 90% до 70% при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р. та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, слід зобов`язати Відповідача-1 здійснити перерахунок пенсії позивача з 90% сум грошового забезпечення саме з 01.01.2016р., оскільки зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення з 90% на 70% відбулося з вини пенсійного органу, а згідно приписів ст.51 Закону №2262 належний перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання Відповідача-1 здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. з урахуванням виплачених сум, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивачеві з урахуванням основного розміру пенсії 70% щомісячного грошового утримання з 01.01.2016р., з урахуванням того, що, по-перше, за приписами ст.ст. 1-2, 10 Закону №2262 призначення і виплата пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, здійснюються органами Пенсійного фонду України; по-друге, довідка Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Дніпропетровській області №83/33759 від 25.03.2018р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 не містить такої складової, як розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення.

Також і не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивачеві з урахуванням надбавки - премії - 10,79% щомісячного грошового утримання з 01.01.2016р., виходячи з наступного

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (далі - Закон №900).

Наведеним Законом №900 статтю 63 Закону №2262 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Кабінет Міністрів України постановою від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988) та постановою від 18.11.2015 року №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова №988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Пунктом 1 постанови №988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008р. (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до абз.7 п.5 Порядку №45 (у редакції, чинній з 01.01.2016р.) встановлено, що додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

В той же час, абз.5 п.5 Порядку №45 визначено, що для перерахунку пенсії враховуються інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Отже, із аналізу вищенаведених норм, можна дійти висновку, що вищенаведеними нормами не передбачено збереження при перерахунку пенсії позивача і премії у розмірі 150%, оскільки абз.7 п.5 Порядку №45 (у редакції, чинній з 01.01.2016р.) визначено, що надбавки, доплати та премії, які не виплачуються поліцейським на момент виникнення права на перерахунок пенсії (з 01.01.2016р.) за відповідною посадою для перерахунку пенсії не враховуються, а за абз.5 п.5 Порядку №45 встановлено, що розмір премії для перерахунку пенсії визначається у середньому розмірі, що фактично виплачено за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Як свідчать матеріали справи, у грудні 2015 року премія поліцейським у розмірі 150% не виплачувалася, таких доказів позивачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми Закону №900, Постанови №988 та Порядку №45 не передбачають при здійсненні перерахунку пенсії працівникам органів внутрішніх справ (міліції) збереження розміру премії, яка була їм встановлена на час звільнення, у зв`язку з чим у Відповідача-2 відсутні будь-які обґрунтовані правові підстави для її включення до довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016р.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у своєму рішенні від 15.02.2018р. у зразковій справі №Пз/9901/1/18.

Дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, що визначені у пункті 55 рішення Верховного Суду №Пз/9901/1/18.

Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивачеві з урахуванням надбавки - премії - 10,79% щомісячного грошового утримання з 01.01.2016р.

Окрім того, не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Головного Управління MBC України в Дніпропетровській області щодо перерахунку позивачеві раніше призначеного грошового забезпечення з 01.12.2011 року без включення надбавок за оперативно - розшукову діяльність до 50%; за особливо важливі завдання до 50%, оскільки, як вбачається зі змісту копії перерахунку пенсії позивача з 01.12.2011р. по пенсійній справі № (а.с.55), пенсія позивачеві була перерахована з 01.12.2011р. з урахуванням таких складових грошового забезпечення як надбавка за особливо важливі завдання та надбавка за оперативно-розшукову діяльність, а тому у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у вказаній частині у зв`язку з відсутністю протиправності в діях Ліквідаційної комісії Головного Управління MBC України в Дніпропетровській області.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Головного Управління MBC України в Дніпропетровській області щодо перерахунку раніше призначеної пенсії позивачеві з урахуванням основного розміру пенсії 70%, надбавки - премії - 10,79% щомісячного грошового утримання з 01.01.2016р. та щодо перерахунку позивачеві раніше призначеного грошового забезпечення з 01.12.2011 року без включення надбавок за оперативно - розшукову діяльність до 50%; за особливо важливі завдання до 50% (основних вимог), а, відповідно, відсутні підстави для задоволення і похідних вимог позивача про зобов`язання Відповідача-2 надати оновлену довідку Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зазначенням основного розміру пенсії 90%, надбавки - премії - 150% щомісячного грошового утримання та про зобов`язання Відповідача-2 включити у довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії надбавку за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 % (з 01.12.2011р.) і оновлену довідку надати в Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для подальшого перерахунку пенсії.

Не підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання Відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) провести перерахунок раніше призначених позивачеві основного розміру пенсії з урахуванням надбавки-премії 150% щомісячного грошового забезпечення з 01.01.2016р. та надбавок: за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 % з 01.12.2011р., згідно з новими даними Ліквідаційної Комісії ГУ MBC України в Дніпропетровській області зазначеними у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язання виплатити різницю грошових коштів з 01.01.2016р. премії 150%, з 01.12.2011р. надбавок: за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %, яка виникне на момент вступу в дію законного рішення по даній справі, та в подальшому виплачувати позивачеві довічне щомісячне грошове забезпечення: пенсію у розмірі 90%, премію 150%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %, оскільки відповідна довідка із вказаними складовими Відповідачем-2 (Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області) не складалась, до пенсійного органу не направлялась, а відповідно, і відсутні підстави для зобов`язання перерахувати пенсію позивача за вказаними складовими розміру грошового забезпечення, оскільки такі вимоги направлені на захист прав позивача на майбутнє, що не відповідає вимогам ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, так як суд захищає порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

При цьому, слід зазначити, що пенсійним органом було проведено позивачеві перерахунок його пенсії з 01.01.2016р. із сум грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 3100,00 грн., оклад за військове звання - 2400,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 2750,00 грн., надбавка за умови режимних обмежень допуск Ф. 2 15% - 465,00 грн., премія 10,79% - 940,35 грн., всього 9655,35 грн., загальний розмір пенсії встановлений з 01.05.2018р. - 8012,38 грн., що підтверджується копією перерахунку пенсії по пенсійній справі № від квітня 2018 року (а.с.68).

Тобто, пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016р. на підставі даних про складові грошового забезпечення позивача, які були надані Ліквідаційною комісією ГУМВС у Дніпропетровській області відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.

Також і не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання Відповідача-1 в подальшому виплачувати позивачеві довічне щомісячне грошове забезпечення: пенсію у розмірі 90%, премію 150%, надбавки за оперативно-розшукову діяльність в розмірі до 50%, за виконання особливо важливих завдань в розмірі до 50 %, оскільки такі вимоги направлені на захист прав позивача на майбутнє, що не відповідає вимогам ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, так як суд захищає порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №22153426 від 13.08.2019р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 384 грн. 20 коп. (768,40 грн./2) (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 90% до 70% при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016р. з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва