Справа № 560/1337/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1337/19

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

05 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року (повний текст рішення складено 07.06.2019р. у м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України в якому просив суд:

визнати протиправними дії Хмельницької митниці ДФС щодо відмови у прийнятті до митного оформлення митної декларації (форма МД-2) №UА400030/2019/007087, що виразились у складанні Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні №UА400030/2019/00714 від 07 березня 2019 року;

визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА400000/2019/000647/2 від 08 лютого 2019 року щодо збільшення митної вартості ввезеного позивачем на митну територію України КТЗ з 6000 злотих до 33842,89 злотих або до 7920 Євро.

Стягнути з Хмельницькій митниці ДФС 43630,00 грн. зайво сплачених митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 лютого 2019 року у Республіці Польща на підставі договору купівлі-продажу (UMOWA SPRZEDAZU SAMOCHODU) придбав у власність у ОСОБА_3 за 6000 польських злотих бувший у використанні легковий автомобіль марки "VOLKSWAGEN" модель "TOUAREG", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску 2005. Позивач також вказує, що під час митного оформлення автомобіля у Хмельницькій митниці ДФС митним брокером ОСОБА_4 було заповнено та подано митному органу митну декларацію за формою МД-2, згідно якої позивач заявив до митного оформлення колісний транспортний засіб (КТЗ): бувший у використанні легковий автомобіль "VOLKSWAGEN TOUAREG", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2005, пробіг 741853 км. Вартість автомобіля згідно договору купівлі-продажу 6000 злотих. За результатом проведеного митного оформлення та контролю Митним органом було відмовлено у прийнятті митної декларації та складено Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні №UА400030/2019/00714, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА400000/2019/000647/2 від 08 лютого 2019 року. Такі дії та рішення митного органу позивач вважає незаконними, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що після отримання вказаної митної декларації та усіх необхідних документів представниками митниці йому було рекомендовано підтвердити митну вартість вказаного автомобіля шляхом проведення його експертного автотоварознавчого дослідження. Позивач стверджує, що погодився на такі вимоги представників митного органу та звернувся до акредитованого на Хмельницькій митниці ДФС судового експерта ФОП ОСОБА_5. Після ретельного огляду та дослідження технічного стану придбаного автомобіля експертом ОСОБА_5 було надано Висновок №735 Експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки колісного транспортного засобу від 04 лютого 2019 року, згідно якого вартість КТЗ "VOLKSWAGEN TOUAREG", держ №б/н, № кузова НОМЕР_3 , що ввозиться на митну територію України може складати 3415,38 Євро. ОСОБА_1 вказує, що зазначений експертний висновок №735 передав представнику митниці після отримання його в судового експерта ОСОБА_5 Митна вартість вказаного КТЗ, придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 01 лютого 2019 року була визначена за ціною контракту (метод №1 визначення митної вартості товару згідно ст.53 Митного кодексу України) в розмірі 6000 злотих і від імені позивача митним брокером ОСОБА_4 була зазначена у електронній митній декларації (форма МД-2) №UА400030/2019/007087. Разом з тим, погодившись із зазначеною у Висновку №735 Експертного автотоварознавчого дослідження оцінкою транспортного засобу у сумі 3415,38 Євро, позивач сплатив загальну суму митних платежів у розмірі 112620 грн., відповідно до квитанції ПриватБанку від 07 лютого 2019 року. Така сума митних платежів, на думку позивача, відповідає митній вартості автомобіля 3415,38 Євро, визначеній відповідно до експертного висновку №735. За результатом проведеного митного оформлення та контролю Митним органом було відмовлено у прийнятті митної декларації та складено Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні №UА400030/2019/00714, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА400000/2019/000647/2 від 08 лютого 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що за результатом опрацювання згенерованого АСАУР ризику щодо невідповідності заявленої декларантом вартості зазначеного вище транспортного засобу вартості ідентичних товарів встановлено, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності в частині зазначення року виготовлення автомобіля, що суттєво впливає на ціну, а саме у графі 31 МД зазначений "календарний рік виготовлення 2006, модельний рік виготовлення 2004", що не відповідає інформації щодо року виготовлення, зазначеній у рахунку-фактурі від 01 лютого 2019 року б/н, де зазначений 2005 рік виготовлення та інформації щодо дати першої реєстрації, зазначеної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 16 січня 2019 року № РС/ААН 5253727, де зазначено 16 жовтня 2006 року. Крім того, відповідач вказав, що коригування рівня митної вартості товару було здійснено Декларантом, а не Митницею, про що свідчить зазначення у графі 43 (код методу визначення вартості) МД від 07 лютого 2019 року UА400020/2019/006754 цифри "6" (резервний метод визначення митної вартості).

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно митної декларації від 07 лютого 2019 року UA400020/2019/006754 на митний пост "Хмельницький - центральний" Митниці відповідно до договору "Про надання послуг митного брокера" від 05 лютого 2019 року №05/02/2019-7 декларантом ОСОБА_4 заявлено до митного оформлення "Легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUREG ідентифікаційний номер/номер кузова НОМЕР_2 , загальна кількість місць, включаючи місце водія за документами виробника - 5; призначення - пасажирський (для перевезення людей), тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна - 3189 см3, 177 kW, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2004. Виробник - VOLKSWAGEN AG. Торговельна марка - VOLKSWAGEN". Вартість товару згідно рахунку-фактури від 01 лютого 2019 року б/н становить 6000 злотих.

Автомобіль заявлено декларантом за другорядним методом визначення вартості (графа 43 МД), згідно висновку експерта від 12 лютого 2019 року №0 за рівнем вартості 3415,38 євро.

Під час контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості товару на підставі поданої митної декларації у Митниці виник сумнів стосовно достовірності наданих позивачем до митного оформлення відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, тому згідно з вимогами ч.3 ст.53 МК України, 07 лютого 2019 року відповідач зобов`язав декларанта надати додаткові документи.

У відповідь на вказану вимогу декларантом 08 лютого 2019 року надіслано повідомлення такого змісту: "У зв`язку із спрацюванням АСАУР, відповідно до ч. 3 статті 53 МК України для підтвердження правильності визначення митної вартості товару, не маю змоги надати необхідні документи".

Хмельницькою митницею Державної фіскальної служби України 08 лютого 2019 року винесено рішення про коригування митної вартості товарів UА400000/2019/000647/2, відповідно до якого скориговано вартість автомобіля до рівня 33842,89 злотих, що становить 7920 Євро, а також надано картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2019/00714.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано сумнівів митного органу у правильному визначенні митної вартості товару.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами частини першої статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до частин другої-третьої статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частинами першою-другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Як вбачається з матеріалів справи, митну декларацію та документи для митного оформлення вказаного автомобіля подавав не особисто позивач, а уповноважена ним особа - працівник ТОВ "АГРОІНВЕСТПРОМ" ОСОБА_4 . відповідно до договору про надання послуг митного брокера від 05 лютого 2019 року №05/02/2019-7, про що свідчать графи 14 та 54 митної декларації, а також документ під кодом 4207 "договір про надання послуг митного брокера" у графі 44 митної декларації.

Враховуючи зазначене, подання електронної митної декларації здійснювалось не безпосередньо позивачем, а за допомогою спеціально уповноваженої особи яка у даному випадку виступає Декларантом.

Згідно положень п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Наведені норми у своїй сукупності вказують на те, що відомості отримані від уповноважених органів іноземних держав можуть використовуватись лише за умови їх документального підтвердження.

Відповідно до частини 6 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Так, документи, подані до митного оформлення автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TOUREG ідентифікаційний номер/номер кузова НОМЕР_2 містили розбіжності в частині зазначення року виготовлення автомобіля, що суттєво впливало на вартість транспортного засобу.

Зокрема, у графі 31 митної декларації від 07 лютого 2019 року UA400030/2019/006754 зазначений "календарний рік виготовлення 2006, модельний рік виготовлення 2004", що не відповідає інформації щодо року виготовлення, зазначеній: у рахунку - фактурі від 01 лютого 2019 року б/н (вказано 2005 рік виготовлення), у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 16 січня 2019 року №РС/ААН 5253727 (вказано, що дата першої реєстрації 16 жовтня 2006 року, рік виготовлення - 2005).

Проте, на спростування розбіжностей у різних документах, які стосуються лише зазначення року випуску задекларованого позивачем автомобіля, декларантом було надано висновок проведеної цінової експертизи митної вартості задекларованого автомобіля, і вказана експертом вартість 3415,38 євро не суперечила жодному іншому документу, поданому митниці.

Таким чином, у відповідача були відсутні будь-які сумніви щодо наданих документів відносно визначеної вартості автомобіля, як і були відсутні ознаки їх підробки. Надані митному органу документи містять усі відомості, що підтверджують числове значення щодо митної вартості автомобіля.

У відповідності до положень ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як передбачено положеннями ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, колегія суддів вважає, що митним органом не доведено правомірність коригування митної вартості автомобіля щодо її збільшення, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили правомірність їх дій та обґрунтованість висновків.

Щодо вимоги позивача - стягнути з Хмельницькій митниці ДФС 43630,00 грн. зайво сплачених митних платежів то з цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року № 2456-VI із змінами та доповненнями та Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями.

Згідно з п.43.1 ст.43 ПКУ помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до ст.43 ПКУ та ст.301 МКУ, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.09.2017 за №976/30844 (далі - Порядок №643).

Відповідно до п.1 розд. ІІІ Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.301 МКУ, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

До заяви додаються:

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

- виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів.

Митниця ДФС у строк не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені згідно з реєстром таких висновків за відповідними платежами для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України відповідно до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124.

Таким чином, законодавцем визначено позасудовий порядок повернення зазначених платежів. Тому, вимога щодо їх стягнення задоволенню не підлягає, але при цьому, для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне - зобов"язати Хмельницьку митницю ДФС вчинити дії передбачені законодавством України щодо повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених митних платежів.

Відповідно до ч.1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Пийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Хмельницької митниці ДФС щодо відмови у прийнятті до митного оформлення митної декларації (форма МД-2) №UА400030/2019/007087, що виразились у складанні Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні №UА400030/2019/00714 від 07 березня 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА400000/2019/000647/2 від 08 лютого 2019 року щодо збільшення митної вартості ввезеного позивачем на митну територію України КТЗ з 6000 злотих до 33842,89 злотих або до 7920 Євро.

Зобов"язати Хмельницьку митницю Державної фіскальної служби України вчинити дії передбачені законодавством України щодо повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених митних платежів.

В решті позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 листопада 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Смілянець Е. С.