Справа № 500/927/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8698/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, прийняте суддею Баранюком А.З. об 11 годині 19 хвилині у місті Тернополі, повний текст складений 19.07.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі Козівське ОУПФУ Тернопільської області) про визнання протиправними дій та зобов`язання включити до заробітку для обчислення пенсії періоду отримуваної заробітної плати за період роботи з 01.09.1991 року по 31.12.1995 року на Державному підприємстві «Львівський автобусний завад» (з 08.08.1994 року Відкрите акціонерне товариство «Львівський автобусний завод») згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №90 від 01.09.2018 року, виданої ВАТ «Пасавтопром» та перерахувати пенсію з дня звернення за такою.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 рок позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції проаналізував норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1.

Встановлено, що позивачем при поданні заяви про призначення пенсії за віком надано довідку про заробіток для обчислення пенсії №573 від 13.08.2007 року за період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року. Зазначена довідка видана на підставі особових рахунків за вказаний період, скріплена печаткою підприємства та підписана керівником, відтак, відсутні сумніви щодо достовірності в ній даних.

Довідка №90 від 01.09.2018 року видана на основі довідки №573 від 13.08.2007 року та підтверджується записами в трудовій книжці.

Згідно із відповіддю ГУ ПФУ у Львівській області на запит адвоката від 25.06.2019 року №15966/05-76 страхові внески нараховані та сплачені ВАТ «Львівським автобусним заводом».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі ГУ ПФУ в Тернопільській області) подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що за наслідками позапланової перевірки відомостей, відображених у довідці про заробітну плату, встановлено, що її зміст не підтверджений первинними документами у зв`язку із їх відсутністю, що встановлено із пояснень арбітражного керуючого, ліквідатора ПАТ «Пасавтопром» як правонаступника ВАТ «Львівський автобусний завод».

Судом не звернута увага, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 30.06.2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено (маються покликання на судове рішення Верховного Суду України від 17.03.2015 року).

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт просив провести заміну сторони відповідача правонаступником, а саме Козівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Козівського ОУПФУ Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням довідки про заробітну плату за 60 календарних місяців страхового стажу до 1 липня 2000 року.

Разом із заявою позивачем, зокрема, було подано довідку про заробіток для обчислення пенсії №573 від 13 серпня 2007 року за період роботи з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року, видану ВАТ «Пасавтопром» (колишнім ВАТ «Львівський автобусний завод») на підставі особових рахунків за 1991-1995 роки, в якій вказано суму заробітку позивача.

Козівським ОУПФУ Тернопільської області було повідомлено позивача, що вказану довідку не можливо врахувати при обчисленні пенсії, так як вона є занадто старою, і йому за бажанням необхідно подати нову довідку про заробіток.

Позивач звернувся до керівництва колишнього ВАТ «Львівський автобусний завод» (тепер - ВАТ «Пасавтопром») - ліквідатора, арбітражного керуючого Козія В.Ю. з проханням видати нову довідку про заробітну плату для обчислення пенсії.

01.09.2018 року ліквідатором, арбітражним керуючим ВАТ «Пасавтопром» Козієм В.Ю. видано ОСОБА_1 нову довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 90 за період роботи з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яку в подальшому позивачем було надано відповідачу.

Відповідач звернувся до ГУПФУ у Львівській області із запитом №23856/09-51/1 від 01.10.2018 року для проведення зустрічної перевірки для встановлення достовірності виданої ВАТ «Пасавтопром» довідки.

Згідно висновків акта позапланової перевірки відомостей, відображених у довідці про заробітну плату, виданій для призначення пенсій згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 02.11.2018 року №5217/1 (а.с. 18-19) відомості відображені в довідці №90 від 01.09.2018 року за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року первинними документами не підтверджено у зв`язку із їх відсутністю, що встановлено з пояснень арбітражного керуючого, ліквідатора ВАТ «Пасавтопром» (ВАТ «Львівський автобусний завод»).

Листом №4135/05 від 14.12.2018 року відповідач повідомив позивача, що Зборівським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського ОУПФУ Тернопільської області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком з врахуванням заробітної плати, зазначеної у довідці № 90 від 01.09.2019 року, оскільки з урахуванням висновків вищевказаного акта, позивач відповідно до абз.1 п.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав для розрахунку пенсії із заробітку не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Покликання апелянта на те, що відомості, відображені у довідці про заробітну плату, не підтверджені первинними документами не заслуговують на увагу суду з огляду на таке.

Згідно із п.п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (надалі Порядок №22-1) за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Враховуючи наведену вище норму законодавства, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що особові рахунки є первинними документами, на підставі яких може бути видана довідка про заробітну плату для призначення пенсії.

Із матеріалів справи, зокрема із довідки про заробіток для обчислення пенсії №573 від 13.08.2017 року, виданої ВАТ «Пасавтропром» ОСОБА_1 . (а.с.21) вбачається, що така видана на підставі особових рахунків за 1991 1995 роки, тобто на основі первинних документів.

Крім того, у ній зазначено, що на зазначені суми заробітку (доходу) нараховано (з них сплачено) страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Довідка про заробіток для обчислення пенсії №573 від 13.08.2017 року скріплена печаткою підприємства та підписана керівником підприємства та в.о. головного бухгалтера.

З приводу довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 01.09.2018 року №90, виданої ОСОБА_1 . ВАТ «Пасавтопром» (а.с.22), апеляційний суд зазначає, що така видана на підставі довідки №573 від 13.08.2007 року та на підставі особових рахунків за 1991 1995 роки (первинних документів згідно із до п.2.10 Порядку №22-1).

Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 01.09.2018 року №90 скріплена печаткою підприємства та підписом арбітражного керівника ліквідатора та головного бухгалтера в одній особі.

Враховуючи наведене, в апеляційного суду не виникає сумнівів з приводу достовірності наданих позивачем довідок.

Суд також бере до уваги пояснення арбітражного керуючого, ліквідатора ВАТ «Пасавтопром» (а.с.20), де зазначено, що довідка від 01.09.2018 року №90 видана на основі довідки №573 від 13.08.2007 року за підписами тодішнього керівництва. Звернуто також увагу, що оригінали відомостей про розмір нарахованої та отриманої заробітної плати ОСОБА_1 у ліквідатора відсутні, у зв`язку із тим, що такі втрачені за нез`ясованих обставин. Крім того, повідомлено, що СВ Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області розпочато кримінальне провадження за фактом крадіжки архівних документів колишніх працівників заводу.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи та період роботи, є трудова книжка.

Із записів трудової книжки позивача (а.с. 14-15) вбачається, що ОСОБА_2 за період із 14.02.1973 року до 24.07.2001 року пропрацював в Державному підприємстві «Львівський автобусний завод» (з 06.08.1994 року ВАТ «Львівський автобусний завод»).

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу, що період, за який надана довідка про заробітну плату №573 від 13 серпня 2007 року та № 90 від 01.09.2018 року, підтверджується записами трудової книжки.

Суд бере також до уваги відповідь ГУ ПФУ у Львівській області на адвокатський запит від 25.06.2019 року №15966/05-76, в якому зазначено, що ВАТ «Львівський автобусний завод» (з 16.05.2006 року - ВАТ «Пасавтопром») страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.04.1991 року по 28.02.2007 року нараховано та сплачено в повному обсязі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що сплата ВАТ «Львівський автобусний завод» страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підтверджується також записами у довідці №573 від 13.08.2007 року.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 500/927/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 05.11.2019 року.