Справа № 462/2603/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2019 року

Київ

справа №462/2603/17

адміністративне провадження №К/9901/1193/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів Шишова О. О., Яковенка М. М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 10.10.2017 у складі судді Румілової Н. М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 у складі колегії суддів: Ільчишина Н. В., Пліша М. А., Шинкар Т. І. у справі № 462/2603/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа - ОСОБА_1 , в якому просило:

- визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанов від 18.05.2017 про відкриття виконавчих проваджень № 53957258 та № 53957019;

- скасувати постанову від 18.05.2017 про відкриття провадження № 53957258;

- скасувати постанову від 18.05.2017 про відкриття провадження № 53957019.

2. Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 10.10.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністартивного суду від 11.12.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволені частково: визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату № 5 від 21.01.2016, виданого головним управлінням Державної фіскальної служби України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у головному управління Державної фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат № 5 від 21.01.2016, виданий на ім`я ОСОБА_1 та безпідставно повернутий головному управлінню Державної фіскальної служби України у Львівській області 07.04.2016; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 11.10.2015 по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату № 5 від 21.01.2016.

3.2. На адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16.05.2017 надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 462/2009/16-а від 12.05.2017, що виданого Залізничний районний суд міста Львова.

3.3. Державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 18.05.2017 з виконання вищенаведеного судового рішення.

3.4. Позивач зазначає, що 26.05.2017 ним отримано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 18.05.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53957258 щодо виконання виконавчого листа № 462/2009/16-а, виданого Залізничним районним судом міста Львова 12.05.2017, а також 26.05.2017 за вх. № 1671/5 надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 18.05.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53957019 щодо виконання виконавчого листа № 462/2009/16-а, виданого Залізничним районним судом міста Львова 12.05.2017, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період з 11.10.2015 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату № 5 від 21.01.2016, виданого головним управлінням Державної фіскальної служби України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1

3.5. Вважаючи вказані постанови незаконними, оскільки рішення суду виконано боржником до відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції вказав на те, що позивачем не надано доказів того, що на момент відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відділу були наявні документальні підтвердження та відомості щодо його добровільного виконання. Крім того, судом зазначено про те, що рішення суду стосується зобов`язання вчинити дії, які не мають періодичного характеру, а тому відсутні підстави для звільнення позивача від обов`язку сплатити виконавчий збір. Разом з тим, позивачем не було надано належних доказів виконання судового рішення в частині проведення перерахунку пенсії третій особі. Вказане в сукупності слугувало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5.1. Доводи касаційної скарги, грунтуються на тому, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної оцінки обставинам виконання рішення суду в частині отримання грошового атестата № 5 від 21.01.2016 до відкриття виконавчого провадження. Також позивач зазначає про те, що рішення суду, яке підлягає виконанню, стосується виплати періодичних платежів, а тому підпадає під дію частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Відповідачем та третьою особою подано відзиви на касаційну скаргу, в яких орган державної виконавчої служби та стягувач просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

7. Частиною другою статті 19 Конституції України від 28.06.1991 № 254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Відповідно статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

9. З метою врегулювання питань виконання судових рішень Верховною Радою України 02.06.2016 прийнято Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404).

10. Так, частиною першою статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

11. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 1 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

12. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 , який є стягувачем за виконавчим документом, було пред`явлено виконавчий документ до виконання, в порядку та строки визначені Законом № 1404.

13. Положеннями статті 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

14. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

15. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

16. Згідно зі статтею 27 Закону № 1404 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

17. Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, рішення суду, на виконання якого було винесено оскаржувані постанови є рішенням немайнового характеру та не стосуються стягнення періодичних платежів.

18. Відтак, твердження скаржника є помилковим, оскільки з резолютивної частини виконавчих листів вбачається, що боржника зобов`язано вчинити певні дії, а не стягнути з нього кошти на користь стягувача.

19. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено факт того, що у державного виконавця були відсутні підтвердження виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження.

20. Доводи відповідача та третьої особи, стосовно невиконання рішення суду в повному обсязі знайшли своє відображення в матеріалах справи.

21. Колегія суддів наголошує, що обов`язковість виконання судових рішень неодноразово була висвітлена в актуальній національній судовій практиці, а також практиці Європейського суду з прав людини.

22. Відтак, враховуючи те, що матеріалами судової справи не підтверджено виконання судового рішення в повному обсязі, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

23. На переконання колегії суддів, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами попередніх інстанцій та не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

24. Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень при їх ухваленні.

25. За змістом частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

26. Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

27. З огляду на наведене, касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

28. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

29. Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 10.10.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 у справі № 462/2603/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними та скасування постанов- залишити без змін.

30. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко