Справа № 826/10752/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Енергосервіс, ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправним і скасування наказу про проведення перевірки, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна-Енергосервіс, ЛТД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати:

- наказ № 7475 від 23 квітня 2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД», виданий ГУ ДФС у м. Києві;

- податкові повідомлення-рішення від 04 червня 2018 року № та № .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акта перевірки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» за результатами фінансово-господарських операцій з контрагентами правомірно сформувало витрати і податковий кредит, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2019 року даний адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04 червня 2018 року №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї позиції скаржник зазначив, що перевіркою встановлено відсутність у контрагента позивача - ТОВ «НПЛ Ком» трудових ресурсів, виробничого обладнання, устаткування, транспортних засобів, складських приміщень та інше в достатній кількості, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення господарської діяльності та те, що господарські взаємовідносини носять характер «фіктивності», створені без мети настання правових наслідків.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головне управління ДФС у м. Києві звернулось до ТОВ «Україна-Енергосервіс ЛТД» із запитом № 9439/10/26-15-14-04-03-12 від 05 березня 2018 року, в якому зазначило про виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредиту у сумі 432 078,00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «НПЛ Ком» за січень 2016 року, та просило надати копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків із ТОВ «НПЛ Ком» у січні 2016 року, а також щодо використання у власній господарській діяльності вищезазначених товарів, придбання яких документально оформлено у відносинах із ТОВ «НПЛ Ком».

У відповідь на даний запит листом ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» від 19 березня 2018 року позивач вказав, що в запиті чітко не зазначено, в чому полягає фактично виявлена недостовірність даних, а отже правові підстави для надсилання запиту були відсутні.

На підставі наказу № 7475 від 23 квітня 2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД», повідомлення № 17163/26-15-14-04-03 від 23 квітня 2018 року, Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Україна-Енергосервіс Лтд» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом - постачальником ТОВ «НПЛ Ком» за січень 2016 року.

В ході перевірки встановлено порушення ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» вимог п. п. 44.1, 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, внаслідок чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в січні 2016 року на загальну суму 432 078,00 грн. За результатами перевірки складено Акт № 473/26-15-14-04-03/22944109 від 15 травня 2018 року.

21 травня 2018 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві із запереченнями на Акт перевірки № 473/26-15-14-04-03/22944109 від 15 травня 2018 року.

За результатами розгляду заперечень Головне управління ДФС у м. Києві висновки Акта перевірки № 473/26-15-14-04-03/22944109 від 15 травня 2018 року залишило без змін, а заперечення - без задоволення, про що повідомило позивача листом №24955/10/26-15-14-04-03-12 від 31 травня 2018 року.

04 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 432 078,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись із наказом на проведення перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На виконання вимог вказаної статті та з урахуванням того, що позивачем апеляційну скаргу не подано, колегія суддів переглядає оскаржуване рішення з тих підстав та щодо тих обставин, на які посилається відповідач в своїй скарзі, а саме щодо задоволеної частини позовних вимог - про визнання протиправним та скасування ППР №.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за наслідками виявлених порушень законодавства під час здійснення фінансово-господарської діяльності з Товариством з обмеженою відповідальністю «НПЛ Ком».

Так, 23 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 23/2, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 до договору поставки продукції № 23/2 від 23 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну. Так, відповідно до специфікації № 1 найменування товару - накладка стикова для трамвайних рейок Т62, кількість - 10 комплектів, загальна вартість - 18 000,00 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 52 від 05 січня 2016 року, а факт оплати - платіжним дорученням № 22 від 28 січня 2016 року на суму 18 000,00 грн та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 52 від 05 січня 2016 року на загальну суму 18 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 000,00 грн.

21 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 21/2, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 до договору поставки продукції № 21/2 від 21 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну. Так, відповідно до специфікації № 1 найменування товару - стрілочний перевід Р50 1/9 правий, кількість - 1 комплект, загальна вартість - 153 000,00 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 54 від 05 січня 2016 року, а факт оплати - платіжним дорученням № 14 від 13 січня 2016 року на суму 153 000,00 грн. та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 54 від 05 січня 2016 року на загальну суму 153 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25 500,00 грн.

21 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 21/1, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 до договору поставки продукції № 21/1 від 21 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну. Так, відповідно до специфікації № 1 найменування товару - стрілочний перевід Р50 1/9 правий, кількість - 1 комплект, загальна вартість - 153 000,00 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 55 від 05 січня 2016 року, а факт оплати - платіжним дорученням № 99 від 16 травня 2016 року на суму 117 000,00 грн., платіжним дорученням № 102 від 18 травня 2016 року на суму 36 000,00 грн. та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 55 від 05 січня 2016 року на загальну суму 153 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25 500,00 грн.

16 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 16/2, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікаціях № 1 та № 2 до договору поставки продукції № 16/1 від 16 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну.

Так, відповідно до специфікації № 1: найменування товару - підкладка костильного кріплення Д-65, кількість - 4 т; найменування товару - болт клемний М22х75 з гайкою, кількість - 1 т; найменування товару - гайка М22, кількість - 0,5 т; найменування товару - шайба пружинна двовиткова д=25 мм, кількість - 0,5 т; найменування товару - підкладка КД-65, кількість - 4,6 т; найменування товару - болт для рейкових стиків М27х160 з гайкою, кількість - 0,5 т; найменування товару - шайба пружинна одновиткова д=29 мм, кількість - 0,1 т; найменування товару - шуруп колійний, кількість 2 т.

Загальна вартість товару, вказаного у специфікації № 1, становить 230 176,36 грн.

Відповідно до специфікації № 2: найменування товару - клема колійна ПК, кількість товару 1 т; найменування товару - болт М24х150 з гайкою, кількість товару 2 т.

Загальна вартість товару, вказаного у специфікації № 2, становить 75 392,40 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 56 від 06 січня 2016 року, видатковою накладною № 63 від 06 січня 2016 року.

Факт оплати товару позивачем підтверджується платіжним дорученням № 24 від 28 січня 2016 року на суму 230 176,36 грн, платіжним дорученням № 25 від 29 січня 2016 року на суму 75 392,40 грн. та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаних господарських операцій, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 56 від 06 січня 2016 року на загальну суму 230 176,36 грн., в т.ч. ПДВ 38 362,73 грн., та податкову накладну № 63 від 06 січня 2016 року на загальну суму 75 392,40 грн., в т.ч. ПДВ 12 565,40 грн.

18 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 18/2, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 та № 2 до договору поставки продукції № 18/2 від 18 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну.

Так, відповідно до специфікації № 1 найменування товару - підкладка КБ50, кількість - 9 т, загальна вартість - 243 000,00 грн.

Відповідно до специфікації № 2 найменування товару - підкладка КБ50, кількість - 9 т, загальна вартість - 243 000,00 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 59 від 06 січня 2016 року та видатковою накладною № 60 від 06 січня 2016 року.

Факт оплати товару підтверджується платіжним дорученням № 68 від 01 квітня 2016 року на суму 18 091,22 грн., платіжним дорученням № 69 від 04 квітня 2016 року на суму 45 000,00 грн., платіжним дорученням № 75 від 13 квітня 2016 року на суму 92 166,00 грн., платіжним дорученням № 70 від 07 квітня 2016 року на суму 102 000,00 грн., платіжним дорученням № 71 від 08 квітня 2016 року на суму 14 100,00 грн., платіжним дорученням № 76 від 14 квітня 2016 року на суму 93 960,00 грн., платіжним дорученням № 84 від 26 квітня 2016 року на суму 120 682,78 грн. та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 59 від 06 січня 2016 року на загальну суму 243 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 40 500,00 грн. та податкову накладну № 60 від 06 січня 2016 року на загальну суму 243 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 40 500,00 грн.

18 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 18/1, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 та № 2 до договору поставки продукції № 18/1 від 18 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну.

Так, відповідно до специфікації № 1 найменування товару - рейка Р50, кількість - 20 т, загальна вартість - 292 000,08 грн.

Відповідно до специфікації № 2 найменування товару - рейка Р50, кількість - 20 т, загальна вартість - 292 000,08 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 61 від 06 січня 2016 року та видатковою накладною № 62 від 06 січня 2016 року.

Факт оплати товару підтверджується платіжним дорученням № 67 від 31 березня 2016 року на суму 83 000,00 грн., платіжним дорученням № 85 від 28 квітня 2016 року на суму 120 000,00 грн., платіжним дорученням № 91 від 16 травня 2016 року на суму 261 000,16 грн., платіжним дорученням № 88 від 04 травня 2016 року на суму 120 000,00 грн.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 61 від 06 січня 2016 року на загальну суму 292 000,08 грн., в т.ч. ПДВ 48 666,68 грн. та податкову накладну № 62 від 06 січня 2016 року на загальну суму 292 000,08 грн., в т.ч. ПДВ 48 666,68 грн.

15 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 15/2, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 до договору поставки продукції № 15/2 від 15 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну.

Так, відповідно до специфікації № 1: найменування товару - суміш бетонна БСГ В 55 Р4, кількість - 7,022 м. куб; найменування товару - бітум БН-90/10, кількість - 2,8408 т; найменування товару - кліпси з арматури, кількість - 0,408 тис шт.; найменування товару - шкура шліфувальна, кількість - 8 шт.; найменування товару - уайт-спірит, кількість - 0,23744 т; найменування товару - прокладка 180х40х18, кількість - 404 шт.; найменування товару - прокладка 180х40х2, кількість - 200 шт.; найменування товару - прокладка 180х40х1, кількість - 200 шт.; найменування товару - клинок дерев`яний, кількість - 408 шт.; найменування товару - плівка поліетиленова, кількість - 300 кв.м.; найменування товару - брус необрізаний довжина 4,0-6,5 м, товщина 125 мм, кількість - 0,170 куб.м.; найменування товару - дріт зварювальний діаметр 12 мм, кількість - 0,0784 т; найменування товару - електрод АНПН-15, кількість - 28 шт.; найменування товару - мастика бітумна покрівельна, кількість - 0,150 т; найменування товару - щебінь фр.10-20 мм, кількість - 9,600 куб.м.; найменування товару - щебінь фр.20-40 мм, кількість - 60,480 куб.м.; найменування товару - щебінь фр.40-70 мм, кількість - 36,288 куб.м.; найменування товару - суміш піщано-гравійна, кількість - 1,150 куб.м.

Загальна вартість товару, вказаного у специфікації № 1, становить 132 571,34 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 53 від 05 січня 2016 року, а факт оплати - платіжним дорученням № 13 від 13 січня 2016 року на суму 132 571,34 грн.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 53 від 05 січня 2016 року на загальну суму 132 571,34 грн., в т.ч. ПДВ 22 095,22 грн.

25 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 25/12, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 до договору поставки продукції № 25/12 від 25 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну.

Так, відповідно до специфікації № 1: найменування товару - шуруп колійний, кількість - 1,920 т; найменування товару - болт клемний М22х75 з гайкою, кількість - 0,500 т; найменування товару - болт для рейкових стиків М27х160 з гайкою, кількість - 0,500 т.

Загальна вартість товару, вказаного у специфікації № 1, становить 56 389,80 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 6 від 05 січня 2016 року, а факт оплати - платіжним дорученням № 21 від 28 січня 2016 року на суму 56 389,80 грн.

По факту вказаної господарської операції, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 6 від 05 січня 2016 року на загальну суму 56 389,80 грн., в т.ч. ПДВ 9 398,30 грн.

23 грудня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс, ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (постачальник) укладено договір поставки продукції № 23/1, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовнику товар згідно із специфікаціями (додатками), які є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлену продукцію на умовах даного договору; найменування товару, його кількість та асортимент визначається у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною договору.

У специфікації № 1 та № 2 до договору поставки продукції № 23/1 від 23 грудня 2015 року сторони погодили найменування товару, його кількість та ціну.

Так, відповідно до специфікації № 1 найменування товару - рейка Р65, кількість - 10,000 т, загальна вартість - 150 000,00 грн.

Згідно із специфікацією № 2 найменування товару - рейка Р65, кількість - 10,000 т, загальна вартість - 150 000,00 грн.

Факт поставки вказаного товару підтверджується видатковою накладною № 57 від 06.01.2016 та видатковою накладною № 58 від 06.01.2016, а факт оплати - платіжним дорученням № 26 від 29.01.2016 на суму 150 000,00 грн., платіжним дорученням № 27 від 29.01.2016 на суму 150 000,00 грн. та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаних господарських операцій, ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 57 від 06 січня 2016 року на загальну суму 150 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25 000,00 грн. та податкову накладну № 58 від 06 січня 2016 року на загальну суму 150 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25 000,00 грн.

21 вересня 2015 року між ТОВ «Україна-Енергосервіс ЛТД» (замовник) та ТОВ «НПЛ Ком» (виконавець) укладено договір № 21/09, відповідно до п. п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по капітальному ремонту трамвайного переїзду на площі Перемоги в м. Києві (блочна конструкція); загальна вартість робіт за договором становить 4 790 957,32 грн.; загальна вартість договору може бути змінена шляхом складання додаткової угоди до даного договору у разі внесення змін до складу, обсягів та вартості робіт, зазначених у проектно-кошторисній документації або появи нормативних актів, що впливають на вартість будівництва; оплата здійснюється замовником в безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця.

Факт виконання робіт за вказаним договором підтверджується, зокрема, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року, Актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року.

Позивач оплатив виконані ТОВ «НПЛ Ком» роботи, що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 18 лютого 2016 року на суму 161 575,86 грн., платіжним дорученням № 60 від 18 березня 2016 року на суму 30 000,00 грн., платіжним дорученням № 66 від 30 березня 2016 року на суму 64 363,78 грн., платіжним дорученням № 103 від 18 травня 2016 року на суму 148 000,00 грн. та банківською випискою по рахунку позивача.

По факту вказаних господарських операцій ТОВ «НПЛ Ком» склало податкову накладну № 203 від 29 січня 2016 року на загальну суму 242 363,78 грн., в т.ч. ПДВ 40 393,96 грн., податкову накладну № 204 від 29 січня 2016 року на загальну суму 161 575,86 грн., в т.ч. ПДВ 26 929,31 грн.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «НПЛ Ком» було віднесено до податкового кредиту за січень 2016 року суму ПДВ в розмірі 432 078,00 грн.

Стосовно доводів апелянта про те, що в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, судом не вжито заходів щодо встановлення повноважень директора ТОВ «НПЛ Ком» - Папу С.В. , то суд звертає увагу на безпідставність таких доводів, оскільки повноваження директора ТОВ «НПЛ Ком» підтверджуються копіями установчих документів даного товариства, які містяться в матеріалах справи.

Збільшуючи зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, контролюючий орган виходив з того, що документи, на підставі яких позивачем сформовані спірні суми податкових вигод, були виписані контрагентом, який має ознаки фіктивності.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.1,2 статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Відповідно до п. 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Відповідно до п.201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201. 8 статті 201 Кодексу право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відтак, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Так, нереальність господарських операцій позивача обґрунтовується відповідачем виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу. Водночас, така інформація не ґрунтується на фактах, які встановлені за результатами документальних перевірок контрагента позивача, а лише містить припущення податкового органу про неможливість здійснення ним господарської діяльності.

Між тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів, найманих працівників або спеціальних дозволів у останніх.

Крім того, у комерційній діяльності щодо поставки товарів, виконання робіт та послуг не завжди вимагається наявність задекларованих власних основних засобів та значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах, наприклад, на умовах найму за цивільними договорами, аутстафінгу персоналу тощо, до того ж податковим органом не доведено неможливості виконання контрагентом позивача наявними у нього силами та засобами умов договорів поставки та договору підряду.

При цьому, контролюючим органом під час перевірки позивача не досліджувалось, чи мали місце у розглядуваних правовідносинах оренда устаткування, найм працівників тощо. Крім того, апелянт ні в суді першої інстанції, ні при поданні апеляційної скарги так і не зазначив, які саме та в якій кількості мали бути наявні виробничі потужності у контрагента позивача, а також не вказав, які ж для дійсного підтвердження реалізації перевіряємих господарських відносин мали бути надані первинні документи, однак відсутні у позивача та, відповідно, в матеріалах справи.

Посилання відповідача на нереальність здійснення господарських операцій контрагента позивача з його контрагентом, а також контрагента контрагента позивача взагалі не приймається судом до уваги, оскільки реальність господарських операцій щодо таких товарів не є предметом даного спору.

При цьому, встановлення факту фіктивного підприємництва контрагента платника Податковий кодекс України не визначає як самостійну підставу для позбавлення права добросовісного платника на формування податкового кредиту та витрат.

При цьому, податкова інформація та акти перевірки не є належними та допустимим доказами у справі, а висновки відповідача щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання угод, укладених із позивачем, такими, що не спричинили реальних юридичних наслідків.

Відповідач також посилається на чисельні ухвали Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема: ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 червня 2016 року у справі № 295/7838/16-к, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2016 року у справі № 295/9914/16-к, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 серпня 2016 року у справі № 369/7079/16-к, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2017 року у справі № 265/7928/17, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року у справі № 757/9518/18-к, ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року у справі № 12/7266/16-к, ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2017 року у справі № 751/706/17, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі № 757/14323/16-к.

Відповідно до ч. 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. А відтак, отримана в ході досудового слідства по кримінальній справі інформація, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.

Відтак, суд не приймає до уваги дані посилання відповідача, оскільки до винесення вироку в рамках кримінального провадження, ухвали слідчих суддів, винесені на етапі досудового розслідування по справі, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Жодних доказів наявності обвинувального вироку суду щодо посадових осіб ТОВ «НПЛ Ком» відповідачем не надано.

Окремо суд наголошує на тому, що матеріалами справи підтверджується подальше використання у власній господарській діяльності товару, придбаного позивачем у ТОВ «НПЛ Ком».

Так, 21 січня 2016 року між позивачем (постачальник) та ТОВ «Оптінструкт» (замовник) було укладено договір купівлі-продажу № 3, в рамках співробітництва за яким позивач поставив, а ТОВ «Оптінструкт» прийняв товар за номенклатурою: стрілочний перевід Р50 1/9 лівий, стрілочний перевід Р50 1/ правий, на загальну суму 308 400,00 грн.

21 березня 2016 року між позивачем (постачальник) та ТОВ «Оптінструкт» (замовник) було укладено договір купівлі-продажу № 21/03, в рамках співробітництва за яким позивач поставив, а ТОВ «Оптінструкт» прийняв товар за номенклатурою: рейки Р50, підкладка КБ50, котушка шунтова ПАСП 147.0.11.0.00-01, на загальну суму 428 460,00 грн.

25 липня 2016 року позивач поставив, а ТОВ «Будівельна компанія «Строй.ка» прийняло товар за номенклатурою: стрілочний перевід Р50 правий, хрестовина Р65 1/9, рейки Р50, рейка рамна пряма з вістряком кривим тип Р65 марка 1/9, на загальну суму 301 635,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 29 від 25 липня 2016 року.

18 березня 2016 року між позивачем (виконавець) та ТОВ «Омелянівський кар`єр» (замовник) було укладено договір № 18/3, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт з приведення до технічних норм та існуючих будівельних правил під`їзної колії довжиною 262 м за адресою: Житомирська обл., Коростенський район, с. Горщик, вул. Центральна, 71.

З підписаних сторонами вказаного договору первинних документів, а саме: Договірної ціни на приведення до технічних норм та існуючих будівельних правил під`їзної колії (додаток № 1 до договору № 18/3 від 18 березня 2016 року); Локального кошторису на будівельні роботи (додаток № 2 до договору № 18/3 від 18. березня 2016 року); Акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт за червень 2016 року (форма КБ-2в); Підсумкової відомості ресурсів вбачається, що позивачем при виконанні робіт використовувались, в тому числі, матеріали, придбані у ТОВ «НПЛ Ком».

Таким чином, твердження відповідача з посиланням та акт перевірки про те, що діяльність контрагента позивача була спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням останньому податкової вигоди у вигляді безпідставного формування податкового кредиту та валових витрат, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 КАС України.

Важливим також є те, що як позивач, так і ТОВ «НПЛ Ком» на час здійснення спірних господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи у відповідності до чинного законодавства та були платниками податку на додану вартість.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт продажу ТОВ «НПЛ Ком» товарів, обумовлених спірним договором, підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у складі вартості придбаних товарів посвідчується належним чином оформленими податковими накладними.

Таким чином, обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) податку на додану вартість до податкового кредиту, відповідачем не спростовано.

Жодного спростування інформації, викладеної судом в оскаржуваному рішенні, податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, як і не обґрунтовано його незгоду із таким висновком, будь-яких інших доводів, відмінних від наведених в суді першої інстанції, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено, порушення суд норм права не доведено.

Враховуючи зазначене, та оскільки судом не було встановлено ознак фіктивності укладеного між позивачем та його контрагентом правочину, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки про порушення позивачем податкового законодавства.

Відтак, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 04 червня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку