Справа № 420/3017/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3017/19
Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу комунального підприємства Світло на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства Світло про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році у розмірі 42 427,63 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 763,80 грн,

В С Т А Н О В И Л А :

17 травня 2019 року Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з комунального підприємства "Світло" суму адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів у 2018 році у розмірі 42 427,63 грн та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно - господарських санкцій у розмірі 763,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП "Світло" у 2018 році не виконано нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю. Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що ним 14.01.2019 року направлено до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік, де середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу складала 152 особи та середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 5 осіб. Надалі, 27.02.2019 року відповідач направив позивачу лист та уточнений «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів». З вищезазначеним звітом також направлені матеріали, підтверджуючі наявність шостого штатного працівника інваліда ( ОСОБА_1 ), який фактично працював в КП «Світло» у другому півріччі 2018 року. Крім того, 19.02.2019 року відповідачем на адресу Одеського обласного відділення фонду страхування інвалідів направлено листа та уточнений «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2018 рік, в якому зазначено, що при складанні звіту було допущено помилку, а саме щодо кількості середньооблікованих штатних працівників за рік. Станом на 01.01.2019 року кількість працюючих штатних працівників КП «Світло» складала 152 особи. Але кількість середньооблікованих штатних працівників за 2018 рік (з урахуванням щомісячної кількості середньооблікованих штатних працівників) склала 134 працівника. В уточненому звіті надісланому КП «Світло» 11.04.2019 року зазначалось, що при середньообліковій кількості штатних працівників облікового складу за 2018 рік в 134 особи норма законодавства стосовно працевлаштування осіб з інвалідністю встановлюється в кількості 5 (п`яти) осіб. Отже норма працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік, з урахуванням 134 середньооблікованих штатних працівників в кількості 5-ти осіб інвалідів фактично була виконана КП «Світло» та підстави для нарахування Одеським обласним відділенням фонду соціального страхування інвалідів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю в 2018 році відсутні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено Стягнуто з комунального підприємства «Світло» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок управління Державної казначейської служби України в Одеській області суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів у 2018 році у розмірі 42427,63 грн., та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 763,80 грн..

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ще 27.02.2019 року КП "Світло" направило позивачу уточнений звіт за 2018 рік, разом із документами, підтверджуючими наявність шостого штатного працівника інваліда, який фактично працював в КП "Світло" у другому півріччі 2018 року. Крім того, ще 05 липня 2019 року на адресу позивача відповідачем направлено докази на підтвердження того, що штатна чисельність працівників у 2018 року складала 134 працівника.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Комунальне підприємство «Світло» перебуває на обліку в Одеському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів з 02.04.2009 року (а.с.11).

14 січня 2019 року КП «Світло» направлено до Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік за формою №10-ПІ та список працюючих інвалідів-штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві у 2018 році, згідно якому середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу в 2018 році становила 152 особи, з яких середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність 5 осіб; кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" відповідачем не визначена (а.с.7).

Відповідно до списку працюючих інвалідів-штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на КП «Світло» у 2018, на підприємстві в 2018 році працювало 5 працівників з інвалідністю.

За результатами розгляду наданого відповідачем звіту, позивачем встановлено, що в порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" відповідачем мало бути створено 6 місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, проте відповідачем створено лише 5, за нестворену одну одиницю робочого місця відповідач нарахував КП "Світло" адміністративно-господарські санкції за 2018 звітній рік у розмірі 42 427,63 грн та пеню (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що КП "Світло" у 2018 році не виконало нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів в обсязі, передбаченому законом, а тому позивачем правомірно застосовані адміністративно - господарські санкції.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14 квітня 2011 року №129 передбачено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" №875-XII від 21.03.1991 року для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, частиною другою статті 19 Закону №875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Так, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у статті 20 Закону № 875-ХІІ.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067 роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до абз.3 пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 70 від 31 січня 2007 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Форму звітності N3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії), яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Наведене свідчить про те, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875-ХІІ.

Однак на підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах по справі № 817/1188/18 від 24 квітня 2019 року та по справі № 812/1164/18 від 31 липня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, КП "Світло" протягом 2018 року не надавали до Кілійського районного центру зайнятості звіти за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу" (а.с.83).

Крім того, за приписами абз.2 пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 70 від 31 січня 2007 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Так, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 року N 42 "Про затвердження форми звітності N 10-ПІ (річна)"Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" та Інструкції щодо заповнення форми звітності N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" затверджено форму № 10-ПІ Звіт про зайнятість населення та також встановлено, що Звіт складається роботодавцями щороку і до 1 березня, наступного після звітного періоду, подається або надсилається рекомендованим листом за місцем їх державної реєстрації відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Пунктом 3 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 N 286 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 30.11.2005 за N 1442/11722, визначено, що у рядку 01 відображається середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік, яка визначається відповідно до пункту 3.2 Інструкції.

У рядку 02 відображається середньооблікова кількість штатних працівників за рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність.

У рядку 03 відображається кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Показник рядка 03 визначається для роботодавців, у яких працює від 25 осіб, шляхом множення показника рядка 01 на 4 %, а для роботодавців, у яких працює від 8 до 25 осіб, дорівнює 1 особі.

З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2019 року КП "Світло" подало до позивача звіт про занятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік за формою №10-ПІ, в якому зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 152 особи (рядок 01), з них осіб з інвалідністю - 5 (рядок 02).

Кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на підприємстві та відображатись у рядку 03 відповідач у звіті залишив порожнім.

Разом з тим, як вірно визначено позивачем, враховуючи середньооблікову чисельність штатних працівників відповідача, відповідач повинен був створити 6 робочих місць з інвалідністю (4% від 152).

З наведеного вбачається, що КП "Світло" у 2018 році не виконало нормативу одного робочого місця, за що відповідно до ст. 20 Закону №875-ХІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно - господарських санкцій.

Враховуючи приписи ст.20 Закону №875-ХІІ та п.3.7 Інструкції щодо заповнення форми звітності N 10-ПІ, позивачем вірно розраховано адміністративно господарські санкції за 1 нестворене робоче місце, у розмірі 42 427,63 грн та пеню.

Доводи апелянта, що ним подавались уточнений звіт за 2018 рік форми № 10-ПІ судова колегія не приймає до уваги, оскільки КП "Світло" не підтвердило наданими до матеріалів справи копіями штатних розписів середньооблікову кількість працівників 134 особи.

Крім того, уточнений звіт за формою 10-ПІ подаваний КП "Світло" 11 квітня 2019 року, тобто з порушенням строку подання такого звіту, визначеним законодавством.

Доводи апелянта про роботу у другому півріччі 2018 року інваліда 3 групи ОСОБА_1 , судова колегія не приймає до уваги, оскільки таки докази не були надані відповідачем до суду першої інстанції, що дає апеляційному суду сумніви в їх дійсності.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем правомірно застосовано до КП "Світло" адміністративно- господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 травня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Світло" - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко