Справа № 712/5434/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/5434/19 Суддя (судді) першої інстанції: Пересунько Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Аліменка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у справі № 712/5434/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 712/5434/19 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити рішення про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

04 листопада 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Черкаської митниці Державної фіскальної служби, в якому відповідач повністю підтримує ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала адміністративна справа № 712/5434/19. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі № 712/5434/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси - без змін.

12 серпня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення у справі № 712/5434/19.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 712/5434/19 відмовлено.

Cуд першої інстанції, залишаючи без задоволення заяву позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, виходив з того, що підстави, на які позивач посилається як на підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні ст. 362 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В якості нововиявленої обставини заявником вказується, зокрема, що 24 липня 2019 року ОСОБА_1 виконав вимоги Закону України № 2612-VIII та сплатив усі митні платежі за митне оформлення автомобіля «Audi A6» (VIN № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва), що є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Крім того, позивач вказує, що розмір накладеного митницею стягнення у розмірі 676 910 грн 01 коп. становить майже 593 % від розміру митних платежів, які підлягали сплати за результатами митного оформлення вказаного автомобіля, тоді як санкцією ч. 1 ст. 485 МК України передбачено стягнення у розмірі 300 % несплачених митних платежів.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2017 року UAB «Moldas» в особі директора Lozovan Marina видало довіреність, якою уповноважило ОСОБА_1 , на керування, користування та розпорядження належним вказаній фірмі автомобілем «Audi A6» (VIN № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва).

29 червня 2017 року через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС громадянином-нерезидентом ОСОБА_2 було ввезено на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення» строком до 1 року з метою особистого користування наведений вище транспортний засіб.

27 березня 2019 року посадовою особою Черкаської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 46/90200/19, відповідно до якого 9 жовтня 2018 року громадянин-резидент України ОСОБА_1 здійснив неправомірне використання на митній території України автомобіля «Audi A6» (VIN № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва), стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, чим ухилився від сплати до державного бюджету України митних платежів на суму 225 636, 67 грн, отже, порушив ст. 485 МК України.

Постановою від 04 квітня 2019 року, винесеною в.о. заступника начальника Черкаської митниці ДФС Добровольським І.Б., позивача визнано винним у порушенні ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 676 910, 01 грн.

Позивач оскаржив таку постанову до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в.о. заступника начальника Черкаської митниці ДФС від 4 квітня 2019 року - відмовлено.

В подальшому, вже після перегляду справи в апеляційному порядку, 24 липня 2019 року ОСОБА_1 виконав вимоги Закону України № 2612-VIII та сплатив усі митні платежі за митне оформлення автомобіля «Audi A6» (VIN № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва ).

Так, позивач вважає, що сплата ним усіх митних платежів за митне оформлення автомобіля є нововиявленою обставиною у даній справі.

Колегія суддів вважає вищевказане твердження помилковим та погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави, на які ОСОБА_1 посилається як на підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні ст. 362 КАС України, з огляду на наступне.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

«Істотність» обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені позивачем обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені позивачем обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно позивач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 01 лютого 2019 року у справі № 2040/7218/18.

Сплата ОСОБА_1 митних платежів відповідно до Закону України від 8 листопада 2018 року № 2612-VIII мала місце вже після ухвалення рішення суду, а саме лише 24 липня 2019 року, що не може вважатися нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України.

Так, відповідно до п. 9-3 Прикінцевих та перехідних положень МК України (у редакції, чинній на час розгляду справи про порушення митних правил Черкаською митницею ДФС та цієї справи судом) протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру пFятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Тобто, колегія суддів наголошує, що ще на час розгляду 04 квітня 2019 року справи про порушення митних правил уповноваженою особою Черкаської митниці ДФС вже існувала процедура для пільгового митного оформлення автомобілів з іноземною реєстрацією, яка звільняла особу від адміністративної відповідальності.

Однак, ні під час розгляду справи про порушення митних правил уповноваженою особою Черкаської митниці ДФС, ні під час розгляду цієї справи в суді ОСОБА_1 не здійснив добровільної сплати митних платежів та не надав докази про виконання умов, які могли стати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Відтак, сплата ОСОБА_1 митних платежів відповідно до Закону України від 8 листопада 2018 року № 2612-VIII вже після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції в даній справі, а саме лише 24 липня 2019 року, не може вважатися нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що не є нововиявленою обставиною і встановлений після ухвалення рішення суду розмір митних платежів за розмитнення автомобіля «Audi A6» (VIN № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва ), оскільки такий розмір було сплачено заявником і відповідно розраховано митницею - також в липні 2019 року, тобто після ухвалення рішення суду, тоді як розмір митних платежів для розрахунку відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України було здійснено уповноваженою особою Черкаської митниці ДФС станом на час вчинення порушення митних правил.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Апеляційний суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 р. по справі «Брумареску проти Румунії» та від 24.07.2003 р. по справі «Рябих проти Росії», відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, не можуть вважатись нововиявленими.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 712/5434/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 06.11.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

В.О. Аліменко