Справа № 160/1015/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1015/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 р. в адміністративній справі №160/1015/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Дніпровський металургійний завод звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми В4 № від 25.01.2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми В4 від 25.01.2019 року №.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача за довіреністю (Біла Н.В., Солодова А.О.) підтримали доводи апеляційної скарги. Представник позивача за довіреністю (Кривошеїна І.О.) заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також підстав позову, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, посадовими особами контролюючого органу на підставі направлень від 20.12.2018 року №587/28-10-46-12 та №586/28-10-46-12, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ Дніпровський металургійний завод з питань перевірки формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., по декларації податку на додану вартість за жовтень 2018 року (вх. № від 20.11.2018 року) з урахуванням уточнюючого розрахунку (від 30.11.2018 року №).

За результатами перевірки складено акт від 08.01.2019 року №3/23-10-46-12-05393056, відповідно до висновків якого встановлено порушення пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абз. в пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до завищення суми податкового кредиту в жовтні 2018 року на 761648,37 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 761648,37 грн.

На підставі акту перевірки від 08.01.2019 року №3/23-10-46-12-05393056 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.01.2019 року форми В4 №, яким застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) по податку на додану вартість на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 761648,37 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки, які стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Нормами п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Приписами п. 198.3 ст. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, з аналізу вищенаведеного вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки були господарські відносини ПрАТ Дніпровський металургійний завод з ТОВ ВКФ Найс, зокрема, послуги з прийому до гідротехнічної споруди №1 та транспортуванню до р. Дніпро всіх дренажних, зливових та зворотних вод, що скинуті ПрАТ Дніпровський металургійний завод по водовипусках №1, №4, №5, №6 у Західний колектор у жовтні 2018 року.

Так, надання послуг здійснювалось відповідно до договору на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод від 01.03.2015 року №285/2015 (а.с. 119-132, т.1).

При цьому контролюючий орган в акті перевірки зазначає, що ПрАТ ДМК має 2 насосні станції БНС-1 та БНС-2 і дозвіл №00760 від 02.10.2016 року, виданий департаментом екології та природних ресурсів на спеціальне використання та є первинним водокористувачем (а.с. 135-137, т.1).

02.10.2016 Дніпропетровською обласною державною адміністрацією був виданий дозвіл на СВК № 00760, строком дії до 03.10.2019, та в п. 4 дозволу державний орган визначив найменування водного об`єкту та водогосподарської ділянки (джерело водопостачання та приймач стічних вод, а саме ТОВ ВКФ НАЙС (виробничі стічні води з випусків № 1, № 4, № 5, № 6), р. Дніпро (20) через Східний колектор (виробничі, зливові, талі, дренажні з випуску № 7).

В свою чергу підпунктом е пункту 6 дозволу на спеціальне водокористування чітко встановлено, що виробничі стічні води з випусків № 1, № 4, № 5, № 6 передаються ТОВ ВКФ НАЙС по договору від 01.03.2015 № 285/2015.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що в податкових накладних, виписаних ТОВ ВКФ Найс на адресу позивача, вказана номенклатура наданих послуг з прийому до гідротехнічної споруди №1 та транспортуванню до р. Дніпро всіх дренажних, зливових та зворотних вод, що скинуті ПрАТ Дніпровський металургійний завод по водовипусках №1, №4, №5, №6 у Західний колектор.

З огляду на викладене, перевіряючі прийшли до висновку про не складання та відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної по наданню послуг з прийому до гідротехнічної споруди №1 та транспортуванню до р. Дніпро всіх дренажних, зливових та зворотних вод, що скинуті ПрАТ Дніпровський металургійний завод по водовипусках №1, №4, №5, №6 у Східний колектор.

Крім цього, сумніви щодо реальності господарський операцій викликало те, що ТОВ ВКФ Найс не підтримуються відповідні комунікації у належному стані, а також, що ціна договору значно перевищує ціну за аналогічними договорами інших підприємств міста Дніпро.

При цьому, з урахуванням вищезазначених документів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно безпідставності та необґрунтованості висновків податкового органу щодо не вірного зазначення назви колектору ТОВ ВКФ НАЙС в податкових накладних Західний колектор, оскільки в Дозволі Східний колектор визначено прийняття виробничі, зливові, талі, дренажні з випуску № 7, при цьому, як в податкових накладних зазначено про випуски № 1, № 4, № 5 та № 6.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1992р. № 459 Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення, дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів - це офіційний документ, який засвідчує право підприємств, установ, організацій, громадян на використання конкретних природних ресурсів у межах затверджених лімітів.

Враховуючи, що умови виданих суб`єктам господарювання дозволів на спеціальне водокористування є обов`язковими до виконання, оскільки відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1992р. № 459 Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення та п.п. 6 ч. 1 ст. 55 Водного кодексу України, порушення умов спеціального водокористування є підставою для припинення права спеціального водокористування, 01.03.2015р. між ПрАТ ДМЗ та ТОВ ВКФ НАЙС було укладено договір на приймання та транспортування дренажних, зливових, стічних та зворотних вод № 285/2015.

Таким чином, укладання між ПрАТ ДМЗ та ТОВ ВКФ НАЙС договору №285/2015 від 01.03.2015р. є безумовною умовою здійснення підприємством спеціального водокористування.

ТОВ ВКФ НАЙС було надано послуги в жовтні 2018 року відповідно до укладеного договору № 285/2015 від 01.03.2015 з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р. Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод відповідно умов цього договору.

Надані послуги з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р. Дніпро всіх дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, що скидаються по водоспусках № 1, №4, №5, №6 Західного колектору в жовтні 2018 року підтверджуються актом № 0У- 00000042 від 31.10.2018, оформленого відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, податковою накладною №2 від 31.10.2018 на суму 1 642 925,40грн., в т.ч. ПДВ 273 820,90грн, яка сформована та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №2571163 від 20.02.2019 року, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 2, т.3).

При цьому розрахунки за отримані послуги здійснено позивачем 21.11.2018 року, що підтверджується банківською випискою (а.с. 133-134, т.1).

Право власності ТОВ ВКФ НАЙС на водовипуски Західного колектору підтверджено випискою з реєстру прав.

Щодо інших аргументів відповідача, колегія суддів зазначає, що технічний стан колектора, а також ціна договору жодним чином не впливають на зміст господарської відносин між сторонами договору, а також реальність операцій.

У перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ СТРОНГ - ПРАЙД. Так, відповідно до укладеного договору №1643/2018 від 09.10.2018 та додатку № 4 від 09.10.2018, який є невід`ємною частиною зазначеного договору, в жовтні 2018 року було здійснено поставку товару (плавикошпатовий концентрат) на склад покупця та було виписано рахунки № 1 від 12.10.2018, № 2 від 17.10.2018, № 4 від 25.10.2018 на поставлений товар (а.с. 138-144, 147, 150, т.1).

Поставка товару підтверджується видатковими накладними постачальника № 1 від 12.10.2018, № 2 від 17.10.2018, № 3 від 25.10.2018, прибутковими ордерами № 5351 від 12.10.2018, № 5352 від 17.10.2018, №5432 від 25.10.2018. (а.с. 145-146, 148-149,151-152, т.1). Крім того постачальником на користь позивача виписано податкові накладні № 2 від 17.10.2018, № 4 від 25.10.2018, що не заперечується сторонами (а.с. 4-5, т.3).

Видача товару у виробництво підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № 215147 від 31.10.2018 року (а.с. 153, т.1).

Розрахунки за отриманий товар позивачем здійснено 21.12.2018 року та 28.12.2018 року (а.с. 154-155, т.1).

Стосовно господарських взаємовідносин позивач з ТОВ СІ ЕН СІ, встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору № 1082/2018 від 15.06.2018 та додатку №5 від 27.09.2018, який є невід`ємною частиною зазначеного договору, в жовтні 2018 року на користь позивача було здійснено поставку товару (лом (бій) магнезіальних виробів) на склад покупця та було виписано рахунок № РС-000101 від 09.10.2018 на поставлений товар (а.с.156-160, т.1).

Поставка товару підтверджується видатковою накладною постачальника № РС- 0000101 від 09.10.2018, прибутковим ордером тип. ф. М- 4 - № 10158 від 09.10.2018, сертифікатом якості № 101 від 09.10.2018, податковою накладною № 1 від 09.10.2018, сформованою та зареєстрованою в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України (а.с. 161-162, т. 1, 6-, т.3).

Крім того, матеріалами справи підтверджено використання придбаного товару у власній діяльності, зокрема, накладною - вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів №1360 від 31.10.2018 року (а.с.163, т.1).

Оплату за отриманий товар позивачем здійснено 09.11.2018 року, що підтверджується банківською випискою (а.с.165-166, т.1).

Стосовно перевірки господарських взаємовідносин позивача з ПВКФ АНК-93, колегія суддів зазначає, що 24.12.2015 року між позивачем (Замовник) та ПВКФ АНК-93 (Виконавець) було укладено договір № 1617/2015. Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 55 від 16.08.2018 року, яка є невід`ємною частиною договору № 1617/2015 від 24.12.2015 року, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати об`єм робіт по поточному ремонту металоконструкцій прольотів - прокатного цеху № 1 (Код ГКПП 33.11) на суму 610700,00грн. без врахування ПДВ, та ПДВ - 122140,00грн., загальна сума з врахуванням ПДВ складає 732840,00грн. (а.с.168-179, т.1)

Пунктом 3 додаткової угоди № 55 від 16.08.2018 до договору № 1617/2015 від 24.12.2015 встановлено, що роботи передбачені п. 2 цієї додаткової угоди виконуються відповідно договірної ціни до локального кошторису № 210 (типова), складеної на весь об`єм робіт та затверджений сторонами на суму 876298,29грн. з ПДВ. Строк виконання робіт встановлений в п. 4 додаткової угоди № 55 від 16.08.2018, а саме серпень 2018 - серпень 2019 року.

Вищевказані роботи виконані виконавцем частково на суму 61 068,19грн., у тому числі ПДВ в розмірі 10 178,03грн., що підтверджується актом № 28 прийому - передачі виконаних робіт від 29.10.2018, який підписано сторонами (а.с. 229, т.1).

Додатковою угодою № 56 від 16.08.2018, яка є невід`ємною частиною договору № 1617/2015 від 24.12.2015, передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи по технічному обслуговуванню металоконструкцій прольотів прокатного цеху № 1 (Код ГКПП 33.11) на суму 610700,00грн. без ПДВ, та ПДВ 122140,00грн., загальна вартість з врахуванням ПДВ складає 732840,00грн.

Роботи передбачені п. 1 цієї додаткової угоди виконуються відповідно до договірної ціни до Локального кошторису № 211 складеної на весь об`єм робіт та затверджений сторонами на суму 589620,96грн. з ПДВ.

Вищевказані роботи виконані виконавцем частково на суму 61 069,86грн., у тому числі ПДВ в розмірі 10 178,31грн., що підтверджується актом № 29 прийому - передачі виконаних робіт від 29.10.2018, який підписано сторонами (а.с. 231, т.1).

Додатковою угодою № 57 від 01.10.2018, яка є невід`ємною частиною договору №2 1617/2015 від 24.12.2015, передбачено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати об`єм робіт по поточному ремонту металоконструкцій та технологічного обладнання фасонно - ливарного цеху (Код ГКПУ 33.11.11) на суму 613800,00грн. без ПДВ, та ПДВ 122760,00грн., загальна вартість з врахуванням ПДВ складає 736560,00грн.

Роботи передбачені п. 1 цієї Додаткової угоди виконуються відповідно договірної ціни до локального кошторису № 257, складеної на весь об`єм робіт та затверджений сторонами на суму 971909,95грн. з ПДВ.

Вищевказані роботи виконані виконавцем частково на суму 61374,21грн., у тому числі ПДВ в розмірі - 10 229,03грн., що підтверджується актом № 30 прийому - передачі виконаних робіт від 29.10.2018, який підписано сторонами (а.с. 233, т.1).

Розрахунки за виконані послуги позивачем здійснено 14.01.2019 року, що підтверджується банківською випискою (а.с.235, т.1).

При цьому сторонами у справі не заперечується, що ПВКФ АНК-93 сформовано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 28 від 29.10.2018, № 29 від 29.10.2018, № 30 від 29.10.2018 (а.с. 7-9, т.3).

Також у предметом перевірки були господарські взаємовідносини позивача з ПП ОСКАР-ВІТ. Так, 18.06.2018 між позивачем та ПП ОСКАР-ВІТ було укладено договір № 1109/2018, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання, конструкцій будівель і споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж і систем (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору згідно з проектно-кошторисною документацією, графіку виконаних робіт, акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим Договором (а.с. 1-11, т.2).

Додатковою угодою № 1 від 16.07.2018 (пункт 1) сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи капітальний ремонт коксотушильного вагону № 6 ВКЦ КХВ (код ДКПП 43.99), за договірною ціною до Локального кошторису № 197/17, яка затверджена сторонами на загальну суму 374 999,98грн., без урахування ПДВ, та ПДВ - 75 000,00грн., загальна суму з урахуванням ПДВ складає 449 999,98грн.

Додатковою угодою № 2 від 23.07.2018 (пункт 1) сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати капітальний ремонт обладнання ділянки сіркоочистки КХВ (трубопроводи скруберів та регенератів, сховище сірчаної кислоти № 6, розчинник миш`якової пасти № 2) (код ДКПП 43.99), згідно з договірними цінами до локальних кошторисів № 307/18, № 308/18, № 309/18, які затверджені сторонами на загальну суму 608 281,74грн. без урахування ПДВ, та ПДВ - 121 656,36грн., загальна суму з урахуванням ПДВ складає 729 938,10 грн.

Роботи, які виконані виконавцем в жовтні 2018 року підтверджуються актами №4 від 26.10.2018, №5 від 26.10.2018, №6 від 26.10.2018 прийому - передачі виконаних робіт, які підписано сторонами (а.с. 49, т.2).

Додатково виконання робіт підтверджується розпорядженням № 84 від 27.06.2018 Про проведення капітального ремонту вагону коксотушильного № 6 інв. № 43837/1 вуглекоксового цеху, розпорядженням № 101 від 01.08.2018 Про проведення капітального ремонту трубопроводів скруберів та регенераторів інв. № 3738/1 цеху ВКВ, розпорядженням № 102 від 01.08.2018 Про проведення капітального ремонту сховища сіркової кислоти № 6 інв. № 32831 цеху ВКВ (а.с. 55-58, т.2).

Оплату за виконані роботи позивачем проведено 28.01.2019, що підтверджується банківською випискою (а.с. 59, т. 2).

ПП ОСКАР-ВІТ сформовано та зареєстровано податкові накладні № 3 від 26.10.2018, № 4 від 26.10.2018, № 5 від 26.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН № 556168 від 04.09.2018, що не заперечуєтсья учасниками справи (а.с. 10-12, т.3).

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП ПРОФЕСІОНАЛ-І, які були предметом перевірки, судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2018 між позивачем (Замовник) та ПП ПРОФЕСІОНАЛ-І (Виконавець) було укладено договір № 1102/2018 (а.с.60-68, т. 2). Пунктом 1.1 договору № 1102/2018 від 19.06.2018 сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи з поліпшення охолодження коксового газу (код ДКПП 33.12), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору згідно проектно-кошторисною документацією № 123/17, Акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим Договором. Пунктом 1.2 договору № 1102/2018 від 19.06.2018 сторонами визначено, що роботи виконуються із матеріалів замовника.

Договірною ціною № 123/17, локальним кошторисом № 123/17 визначено найменування витрат та робіт на загальну суму 2 399 981,35грн. (а.с. 69-84, т.2)

При цьому, наказом № 391 від 10.05.2018 по ПрАТ ДМЗ було наказано генеральним директором про проведення реалізації проекту Поліпшення охолодження коксового газу в період з 01.05.2018 по 31.01.2019 без виводу об`єктів основних засобів з експлуатації.

В жовтні 2018 року роботи виконані на суму 140 927,29грн. з врахуванням ПДВ, що підтверджується актом № 4 від 30.10.2018 прийому - передачі виконаних робіт по договору № 1102/2018 від 19.06.2018 (а.с. 84, т.2).

ПП ПРОФЕСІОНАЛ-І було складено та зареєстровано податкову накладну № 12 від 31.10.2018 (а.с. 13-14, т.3).

Розрахунки за отримані послуги позивачем здійснено 29.01.2019 року, що підтверджується банківською випискою (а.с.86, т.2).

Крім наведеного предметом перевірки були господарські взаємовідносини позивача з ТОВ Корпорація АРСІЛ. Відповідно до договору від 18.12.2015 року № 1587/15, укладеного між позивачем (Замовник) та ТОВ Корпорація АРСІЛ (Виконавець) (а.с. 87-99, т.2), останнім виконано роботи, перелік, яких наведено в додаткових угодах № 29 від 10.09.2018, № 30 від 10.09.2018, № 31 від 10.09.2018, № 32 від 10.09.2018, актах прийому-передачі виконаних робіт № 40 від 31.10.2018, № 41 від 31.10.2018, № 1 від 31.10.2018, № 2 від 31.10.2018, а саме:

- виконання робіт з поточного ремонту обладнання передньої сторони стану 800 прокатного цеху №1, що підтверджується актом № 40 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 206, локальним кошторисом № 206, відомістю ресурсів до локального кошторису № 206, розрахунок загально виробничих витрат до локального кошторису №206 та рахунком №СФ-0000022 від 31.10.2018;

- виконання робіт з технічного обслуговування механізмів передньої сторони стану 800 прокатного цеху №1, що підтверджується актом № 41 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 207, локальним кошторисом № 207, відомістю ресурсів до локального кошторису № 207, розрахунок загально виробничих витрат до локального кошторису №207 та рахунком №СФ-0000020 від 31.10.2018;

- виконання робіт з поточного ремонту обладнання та м/к ділянки пил стану 800, що підтверджується актом № 1 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 374, локальним кошторисом № 374, відомістю ресурсів до локального кошторису № 374, розрахунок загально виробничих витрат до локального кошторису №374 та рахунком №СФ-0000019 від 31.10.2018;

- виконання робіт з технічного обслуговування обладнання та м/к ділянки пил стану 800, що підтверджується актом № 2 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 375, локальним кошторисом № 375, відомістю ресурсів до локального кошторису № 375, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №375 та рахунком №СФ-0000021 від 31.10.2018.

Виконання наведених робіт підтверджено актами прийому-передачі № 40 від 31.10.2018 року № 41 від 31.10.2018 року, № 1 від 31.10.2018 року, № 2 від 31.10.2018 року (а.с. 151,153,155,157).

Також виконавцем сформовано та зареєстровано податкові накладні № 20 від 31.10.2018, № 21 від 31.10.2018, № 22 від 31.10.2018 (а.с.15-17, т.3).

Оплату позивач здійснив 20.11.2018, 30.11.2018, 11.12.2018 відповідно, що підтверджується банківськими виписками (а.с.159-162, т.2).

Стосовно господарських взаємовідносин позивача з ТОВ Стальспецстрой 101, які були предметом перевірки, судом першої інстанції встановлено та підтверджено належними доказами, що 29.08.2016 між позивачем (замовник) та ТОВ Стальспецстрой 101 (виконавець) було укладено договір № 1623/2016 на виконання робіт. Пунктом 1.1. договору № 1623/2016 від 29.08.2016 сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання, конструкцій будівель і споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж і систем, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні роботи на умовах цього договору згідно з проектно - кошторисною документацією, графіку виконання робіт, акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором. Додатковою угодою № 16 від 29.03.2018 сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати ремонт естакади грейферних кранів складу вугілля вуглекоксового цеху коксохімічного виробництва (код ДКПП 42.99.19) - згідно з договірною ціною до локального кошторису № 247/18, яка затверджена сторонами, на загальну суму 649 996,52 грн. без урахування ПДВ та ПДВ - 129 999,30грн., загальна сума з урахуванням ПДВ складає 779 995,82 грн. (а.с.164-173, т.2).

Виконання робіт по ремонту в жовтні 2018 року естакади грейферних кранів складу вугілля вуглекоксового цеху коксохімічного виробництва (код ДКПП 42.99.19) підтверджується актом № 35 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 247/18, локальним кошторисом № 247/18, відомістю ресурсів до локального кошторису № 247/18, розрахунок загально виробничих витрат до локального кошторису № 247/18 та рахунком №38 від 31.10.2018 (а.с.174-187, т.2).

Виконання робіт в жовтні 2018 року також підтверджено податковою накладною №3 від 31.10.2018, що не заперечується сторонами.

Також предметом перевірки були господарські взаємовідносини позивача з ТОВ НПО МП-ГРУПП. Так, 20.07.2015 між позивачем (замовник) та ТОВ НПО МП-ГРУПП (виконавець) було укладено договір № 972/2015 (а.с.189-199, т.2). Відповідно до пункту 1.1 договору № 972/2015 від 20.07.2015 визначено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати наступні роботи: капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання та конструкцій будівель та споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж та мереж, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити виконанні роботи на умовах цього договору, відповідно проектно-кошторисної документації, графіка виконання робіт, акту приймання - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором. Перелік робіт, які виконуються по цьому договору оговорюється сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору. При цьому пунктом 1 додаткової угоди № 20 від 10.09.2018 до договору № 972/2015 від 20.07.2015, визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по поточному ремонту механізмів задньої сторони стану 800 прокатного цеху № 1 (код ГКПУ 33.12.22), - на суму 199 652,78грн. без врахування ПДВ та ПДВ 39 930,56грн., загальна сума з врахуванням ПДВ складає 239 583,34грн.

Роботи, передбачені п. 1 цієї додаткової угоди, виконуються відповідно договірної ціни до Локального кошторису № 208 (типова) затвердженої сторонами на суму 270 732,43грн. з ПДВ та складеної на весь перелік робіт, які можуть виконуватися протягом одного місяця (п. 2 додаткової угоди № 20 від 10.09.2018) (а.с.200-213, т.2).

Додатковою угодою № 21 від 10.09.2018 до договору № 972/2015 від 20.07.2015, а саме пунктом 1, сторонами встановлено, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по технічному обслуговуванню механізмів задньої сторони стану 800 прокатного цеху № 1 (код ГКПУ 33.12.22), - на суму 199 652,78грн. без врахування ПДВ та ПДВ 39 930,56грн., загальна сума з врахуванням ПДВ складає 239 583,34грн.

Роботи, передбачені п. 1 цієї додаткової угоди, виконуються відповідно договірної ціни до Локального кошторису № 209 (типова) затвердженої сторонами на суму 244 313,94грн. з ПДВ та складеної на весь перелік робіт, які можуть виконуватися протягом одного місяця (п. 2 додаткової угоди № 21 від 10.09.2018) (а.с. 214-223, т.2).

Виконання робіт по ремонту та технічному обслуговуванню в жовтні 2018 року задньої сторони стану 800 прокатного цеху № 1 (код ГКПУ 33.12.22) підтверджується актом № 30 від 31.10.2018 та рахунком №18103104 від 31.10.2018 (а.с. 224-227, т.2).

Виконання робіт в жовтні 2018 року також підтверджено податковими накладними, а саме № 1 від 09.10.2018, № 4 від 31.10.2018, № 2 від 31.10.2018, № 3 від 31.10.2018 (а.с.18-22, т.3).

Розрахунки за роботи позивачем здійснено 15.11.2018, 30.11.2018, 11.12.2018, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 228-231, т.2).

Крім того предметом перевірки були господарські відносини позивача з Асоціацією ЦЕНТР ВПРОВАДЖЕННЯ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧИХ та ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ які здійснювались на підставі договору від 27.04.2016 р. № 740/2016. (а.с.232-242, т.2)Так, відповідно до пункту 1.1 договору № 740/2016 від 27.04.2016 сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати роботи капітальні та поточні ремонти, технічне обслуговування обладнання, наладку обладнання, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити виконанні роботи на умовах цього договору, відповідно проектно - кошторисної документації, графіка виконання робіт, акту приймання - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором. Перелік робіт, які виконуються по цьому договору оговорюється сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 1 додаткової угоди № 19 від 10.09.2018, яка є невід`ємною частиною договору № 740/2016 від 27.04.2016, сторонами встановлено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати поточний ремонт бойлерної установки теплоенергоцентралі (код ДКПП 33.12), згідно договірної ціни до локального кошторису № 329, затвердженої сторонами на суму 122 500,00грн. без врахування ПДВ та ПДВ 24 500,00грн., загальна сума з врахуванням ПДВ становить 147 000,00грн.

Виконання поточного ремонту бойлерної установки теплоенергоцентралі (код ДКПП 33.12) підтверджується актом № 1-329 від 08.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 329, локальним кошторисом № 329, відомістю ресурсів до локального кошторису № 329, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 329 та рахунком №00-0000120 від 08.10.2018 (а.с. 242-251, т.2).

Виконання робіт в вересні - жовтні 2018 року також підтверджено податковою накладною сформованою та зареєстрованою відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, а саме № 2 від 08.10.2018 (а.с.23-24, т.3).

Щодо господарських взаємовідносин позивача з наведеними контрагентами з питань придбання товарів, послуг відповідач зазначає. що такі господарські операції не носять реальний характер, оскільки по ланцюгу постачання /придбання таких товарів, послуг контрагентами не підтверджено.

Проте колегія суддів погоджується в цій частині з висновками суду першої інстанції та зазначає, що реальність наведених операцій підтверджено первинними документами, які відповідають вимогам податкового законодавства та щодо змісту яких податковий орган не мав зауважень. При цьому судом враховується, що аргументи відповідача належними доказами не підтверджено, в тому числі не здійснювались щодо наведених контрагентів відповідні перевірки (звірки) з метою підтвердження нереальності господарських операцій.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 р. в адміністративній справі №160/1015/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко