Справа № 160/7185/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16 жовтня 2019 року Справа № 160/7185/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Рубані А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпродзержинське житлове об`єднання про стягнення податкового боргу в сумі 6 219 067,31 грн., -
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В інтегрованих картках КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» наявна податкова заборгованість у розмірі 6 482 929,48 грн., яка складається з: податку на додану вартість в сумі 5 812 667,51 грн.; податку на прибуток в сумі 12 218,14 грн.; земельного податку в сумі 394 181,66 грн.
Представник позивача зазначає про наявність на початок року переплати у Комунального підприємства Дніпродзержинське житлове об`єднання в розмірі 2 776,86 грн., при цьому залишок несплаченої суми податку склав 12 218,14 грн.
Відтак, представник позивача зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з Комунального підприємства Дніпродзержинське житлове об`єднання складає 6 219 067,31 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року провадження у справі, після залишення ухвалою суду від 01.08.2019 р. даної позовної заяви без руху, було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання, призначене на 16.10.2019 р., сторони не з`явились.
Від представника позивача надійшло клопотання від 17.10.2019 р. вх.№6980/19-ел про подальший розгляд справи без участі останнього, із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі.
Суд зазначає, що від представника відповідача будь-яких заяв, клопотань та відзиву проти позовної заяви на адресу суду не надходило. Відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Суд зазначає, що в судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
У з`язку з неявкою в судове засідання як представника позивача, так і представника відповідача суд зазначає, що думка останніх щодо переходу до розгляду справи по суті суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 16.10.2019 року.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що станом на 16.10.2019 р. за Комунальним підприємством Дніпродзержинське житлове об`єднання рахується податковий борг на загальну суму 6 219 067,31 грн., який виник внаслідок наступного.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься розрахунок пені у сумі 13 642,25 грн., який розраховано позивачем виходячи з наступного.
Відтак, загальна сума нарахованої пені з податку на додану вартість, у відповідності до ст.129 ПК України, складає у розмірі 1 0077 524,74 грн.
Відтак, загальна сума нарахованої пені з земельного податку, у відповідності до ст.129 ПК України, складає у розмірі 13 642,25 грн.
Так, загальна сума, яка підлягає стягненню з КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» складає у розмірі (з податку на додану вартість у розмірі 5 812,667,51 грн. + з податку на прибуток у розмірі 12 218,14 грн. + з земельного податку у розмірі 394 181,66 грн.) = 6 219 067,31 грн.
Водночас, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом було сформовано відносно КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» податкові вимоги, а саме: від 07.07.2004 р. №1/628 на загальну суму 19 804,70 грн.; від 19.08.2004 р. №2/825 на загальну суму 34 513,16 грн.
Будь-які докази оскарження зазначених податкових вимог в матеріалах справи відсутні.
Відтак, суд зазначає, що у відповідності до ст.59 КАС України, складення наразі податкової вимоги відносно КП «Дніпродзержинське житлове об`єднання» за контролюючим органом не передбачено.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема з визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п.п.14.1.152 ст.14 ПК України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Відповідно до п.п.14.1.162 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до ст.129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Відповідно до ст.ст.180, 181 ПК України визначаються платники податку на додану вартість, а також вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку.
Відповідно до ст.ст. 269, 270 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності.
Відповідно до ст. 271 ПК України визначається база оподаткування та зазначається, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК України; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Відповідно до ст. 285 ПК України визначається податковий період, та зазначається, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається з 1 січня закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до ст. 286 ПК України визначається порядок обчислення плати за землю, який полягає у наступному. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначається, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного податкового законодавства, так і документів, які містяться в матеріалах справи, суд зазначає, що позивачем Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було правомірно визначеного суму узгодженого грошового зобов`язання в сумі 6 219 067,31 грн.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
За змістом ч.4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне позовну заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпродзержинське житлове об`єднання про стягнення податкового боргу в сумі 6 219 067,31 грн., задовольнити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи той факт, що судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, позивачем - Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області здійснено не було, відтак у суду відсутні підстави для присудження останньому судового збору у розмірі 14 558,11 грн., відповідно до платіжного доручення №2938 від 26.12.2018 р.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Позовну заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпродзержинське житлове об`єднання про стягнення податкового боргу в сумі 6 219 067,31 грн., - задовольнити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова