Справа № 2540/2500/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2500/18 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Беспалова О.О.,

при секретарі (помічнику) - Коляді Ю.С.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1 ,

представника позивача: - Хайтова П.В.,

представника відповідача: - Дрогана С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 27.04.2018 року № 182-ОС «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень» в частині оголошення «догани» водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу 105 прикордонного загону старшому солдату ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.05.2018 № 521-АГ «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 21.05.2018 року № 597-АГ «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.05.2018 року № 231-ОС «Про підсумки підготовки персоналу прикордонного загону за І півріччя 2018 року» в частині оголошення «суворої догани» водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу 105 прикордонного загону старшому солдату ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.05.2018 року № 226-ОС «По особовому складу» в частині звільнення з військової служби за пунктом и (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас старшого солдата ОСОБА_1 , водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно - технічного відділу;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 04.06.2018 року № 240-ОС «По особовому складу» в частині виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 , водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу;

- поновити ОСОБА_1 з 05.06.2018 року на посаді водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно - технічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.06.2018 року по день винесення судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

30 жовтня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 39319, ОСОБА_1 надіслано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, обґрунтування та вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, в той час як рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року прийнято на підставі повного з`ясування обставин справи та у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 27.04.2018 року № 182-ОС «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону за тиждень», наказ Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.05.2018 року № 521-АГ «Про результати службового розслідування», наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 21.05.2018 року № 597-АГ «Про результати службового розслідування», наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.05.2018 року № 231-ОС «Про підсумки підготовки персоналу прикордонного загону за І півріччя 2018 року», наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29.05.2018 року № 226-ОС «По особовому складу» , наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 04.06.2018 року № 240-ОС «По особовому складу» в частині, що стосуються накладень дисциплінарних стягнень на позивача підлягають скасуванню, з огляду на протиправність останніх, у зв`язку з чим ОСОБА_1 повинен бути поновлений на посаді із стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у органах Державної прикордонної служби України до 04.06.2018 року.

Наказом начальника 105 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 27.04.2018 року № 182-ОС за порушення статті 14 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині: «із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника» йому оголошено «догану».

Наказом Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 02.05.2018 року № 521-АГ за порушення вимог статей 12, 14 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2.1, розділу 2 Порядку звільнення військовослужбовців Північного регіонального управління від виконання службових обов`язків у разі тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Північного регіонального управління від 02.07.2016 року № 382-АГ, ОСОБА_1 оголошено «догану».

Наказом Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.05.2018 року № 597-АГ за порушення вимог статей 11, 257, 260 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, п.1 Контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, п. 2.1, розділу 2 Порядку звільнення військовослужбовців Північного регіонального управління від виконання службових обов`язків у разі тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Північного регіонального управління від 02.07.2016 року № 382-АГ, позивачу оголошено «сувору догану».

Наказом начальника 105 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.05.2018 року № 231-ОС за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог ст.11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, щодо підвищення рівня військових професійних знань, вдосконалення виучки і майстерності йому оголошено «сувору догану».

Наказом начальника 105 прикордонного загону № 226-ОС від 29.05.2018 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом начальника 105 прикордонного загону № 240-ОС від 04.06.2018 року позивач виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та всіх видів забезпечення.

Вважаючи вищевказані накази відповідача протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до вимог статей 83, 84, 86, 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до ст. 110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.03.2018 року позивач звернувся із рапортом до начальника Чернігівського прикордонного загону із проханням надати витяг з наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 83З-АГ від 13.12.2017 р. «Про організацію роботи з персоналом Північного регіонального управління у 2018 році» та наказу Чернігівського прикордонного загону № 211-АГ від 16.02.2018 р. «Про проведення додаткових групових занять» з метою їх подальшого оскарження згідно чинного законодавства України.

Листом від 03.04.2018 р. за вих. № 31/1837 «Про надання відповіді» за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 йому надіслано копію з наказу Чернігівського прикордонного загону від 16.02.2018 р. № 211-АГ, щодо наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби від 13.12.2017 р. № 833-АГ було зазначено, що даний наказ знаходиться у власності Північного регіонального управління. Для отримання вищевказаного наказу рекомендовано звернутися встановленим порядком до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

16.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся рапортом до командування Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України з проханням надати копію наказу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби від 13.12.2017 року № 833-АГ.

У відповідь він отримав лист із Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.04.2018 року, в якому зазначено, що відповідно до ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

У зв`язку із зверненнями про отримання копій вищевказаних наказів, 27.04.2018 року наказом начальника 105 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 оголошено «догану» за порушення ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтований висновок суду першої інстанції, що звернення позивача з проханням надати копії наказів, які вважав незаконними та мав намір оскаржити до суду, відповідає вимогам ст. 110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а тому притягнення за такі дії до дисциплінарної відповідальності є безпідставним, у зв`язку з чим наказ № 182-ОС від 27.04.2018 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо наказу № 521-АГ від 02.05.2018 року, варто зазначити наступне.

Вказаним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку звернення за медичною допомогою, що мало місце 12.03.2018 року.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 6 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначає, що кожен громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає в тому числі кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я.

12.03.2018 року близько 03 години, коли позивач перебував за місцем свого проживання, йому стало зле, підвищилася температура тіла та з`явились сильні болі в області живота. Позивач намагався доповісти в телефонному режимі про свій стан здоров`я безпосередньому начальнику ОСОБА_2 , однак не зміг до неї дозвонитися, тому змушений був звернутися до Чернігівської міської лікарні № 4 за медичною допомогою. Вже після звернення за медичною допомогою він дозвонився своєму безпосередньому начальнику та доповів, що звернувся за медичною допомогою до ЧМЛ № 4 через сильний біль у верхній ділянці живота. 13.03.2018 року ОСОБА_1 подано рапорт до Чернігівського прикордонного загону про перебування на амбулаторному лікуванні в ЧМЛ № 4. Після лікування він надав до Чернігівського прикордонного загону довідку № 54 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу.

Враховуючи зазначене, 12.03.2018 року під час звернення за медичною допомогою до ЧМЛ № 4, дії позивача були спрямовані на збереження власного здоров`я та життя, а тому наказ № 521-АГ від 02.05.2018 р. в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення ст. ст. 12, 14, 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2.1, розділу 2 Порядку звільнення військовослужбовців Північного регіонального управління від виконання службових обов`язків у разі тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Північного регіонального управління від 02.07.2016 року № 382-АГ, є протиправним, таким що підлягає скасуванню.

Щодо протиправності наказу № 597-АГ від 21.05.2018 року, відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку звернення за медичною допомогою, що мало місце 10.04.2018 року, варто зазначити наступне.

Так, 10.04.2018 року після огляду в медичному пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 був змушений повторно звернутися за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я МОЗ, оскільки йому було призначено лише симптоматичне лікування.

Позивач звернувся до спеціаліста в Чернігівській міській лікарні № 4, де з 10.04.2018 року по 18.04.2018 року перебував на амбулаторному лікуванні, а з 19.04.2018 року до 27.04.2018 року у зв`язку з погіршенням стану перебував на стаціонарному лікуванні в ревматологічному відділенні ЧМЛ № 4. Про звернення до ЧМЛ того ж дня повідомив безпосереднього начальника ОСОБА_3 .

Також подав відповідний рапорт про амбулаторне лікування. А після одужання надав до Чернігівського прикордонного загону довідку № 70 про тимчасову непрацездатність з 10.04.2018 року до 18.04.2018 року та довідку № 82 про тимчасову непрацездатність з 19.04.2018 року до 27.04.2018 року.

Отже звернення за медичною допомогою та лікування з 10.04.2018 року до 27.04.2018 року, на переконання суду не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, адже його дії були направлені на збереження власного здоров`я, при цьому він здійснив всі необхідні дії щодо доведення відповідної інформації до свого безпосереднього начальника, відділення охорони здоров`я ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим наказ № 597-АГ від 21.05.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Варто наголосити, що в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що звернення військовослужбовця до цивільного закладу охорони здоров`я (за умови повідомлення безпосереднього керівника) можливе у випадку так названого «невідкладного стану», тобто стану організму, коли загрозливі для життя розлади важливих життєвих функцій, які виникають внаслідок дій фізичних, хімічних та біологічних факторів, потребують застосування невідкладної допомоги.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття «невідкладного стану» є оціночним поняттям, а тому посилання відповідача на той факт, що відповідно до медичних довідок № 40 та № 54 (про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні у лікаря - гастроінтеролога) свідчить про відсутність невідкладних станів на момент звернення та лікування не можуть братися судом до уваги, адже позивач, на час звернення міг оцінювати гострий біль, як зазначено ним в позовній заяві, як невідкладний стан.

Щодо протиправності наказу № 231-ОС від 29.05.2018 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, щодо підвищення рівня військових професійних знань, вдосконалення виучки і майстерності, варто зазначити наступне.

На час підсумкової перевірки рівня професійної підготовки персоналу за І півріччя 2018 року, за результатами якої його і було притягнуто до дисциплінарної відповідальності позивача, останній перебував на лікуванні (був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю), участі у підсумковій перевірці не брав, тому зазначений наказ в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності за особисті незадовільні показники з професійної підготовки, порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, щодо підвищення рівня військових професійних знань, вдосконалення виучки і майстерності, є необгрунтованим та підлягає скасуванню.

Враховуючи протиправність вищезазначених наказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача не було правових підстав для звільнення ОСОБА_1 із військової служби за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», адже відсутня ознака «систематичності» невиконання умов контракту військовослужбовцем.

Таким чином наказ № 226-ОС від 29.05.2018 року «По особовому складу» є протиправним і підлягає скасуванню, а як наслідок підлягає скасуванню і наказ № 240-ОС від 04.06.2018 року «По особовому складу», який є похідним від наказу № 226-ОС від 29.05.2018 року «По особовому складу».

Не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження спірних наказів, у зв`язку з тим, що дане питання вже було предметом розгляду у суді, так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року та направлено справу для продовження розгляду (ухвала про залишення позовної заяви без розгляду в частині оскарження наказів начальника 105 прикордонного загону від 27.04.2018 року №182-ОС, Чернігівського прикордонного загону від 02.05.2018 року №521-АГ, від 21.05.2018 року №597-АГ).

Відповідно до вимог частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати.

Так, згідно довідки Військової частини № НОМЕР_1 № 201 від 03.07.2019 року середньомісячне грошове забезпечення позивача складає 7563,75 грн.; середньоденне грошове забезпечення з розрахунку календарних днів 247,99 грн.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, в даному випадку з 05.06.2018 р. по 18.07.2019 р. (постановлення судового рішення), що становить 408 робочих днів.

Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу ОСОБА_4 становить 101179,92 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Л.В.Бєлова

О.О.Беспалов

Повний текст виготовлено 05 листопада 2019 року.