Справа № 620/2726/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

29 жовтня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2726/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

та представника відповідача Іваненка С.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач) про визнання відмови Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 20/05/К-11 від 22.04.2019 у перерахунку та виплаті різниці недоотриманої пенсії позивачем за період з 17.04.2014 по 17.08.2017 протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату різниці недоотриманої пенсії позивачу по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 17.04.2014 по 17.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 03.04.2019 позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив здійснити перерахунок і виплату різниці недоотриманої суми пенсії за період з 17.04.2014 по 17.08.2017, виплату якої неправомірно було припинено з 17.04.2014, однак листом від 22.04.2019 позивача повідомлено, що пенсія останньому виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

17.09.2019 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Ухвалою суду відповідачу надано термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача 03.10.2019 подано відзив, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що будь-яких порушень вимог чинного законодавства ГУ ПФУ в Чернігівській області не допущено. Позивачем особисто було подано заяву про переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

10.10.2019 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи позивач перебуває на обліку у відповідача з 17.03.1998 та отримував пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а з 20.05.2010 - по ІІ групі інвалідності.

В 2014 році на адресу відповідача від Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації надійшла копія витягу з протоколу № 73 від 17.04.2014 засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України (далі - Комісія), в якому зазначено, що на підставі представлених документів визнати безпідставною видачу посвідчення по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії ОСОБА_1 , в зв`язку з чим позивача переведено на пенсію по ІІ групі інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В подальшому, 30.12.2016 позивачем подано до пенсійного органу заяву, в якій останній просив перевести його на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком (а.с.31).

На підставі вказаної заяви позивача переведено на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 16.12.2016 згідно вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведено відповідний перерахунок пенсії (а.с.32).

Позивач вважаючи рішення Комісії від 17.04.2014, що оформлене протоколом № 73 в частині визнання безпідставною видачу останньому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) протиправним звернувся з відповідним позовом до суду.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправним і скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 17.04.2014, оформлене протоколом № 73, в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), визнано протиправним і скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 30.09.2016, оформлене протоколом № 101, про залишення без змін рішення комісії від 17.04.2014 (протокол № 73), в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1). Вказане рішення набрало законної сили.

В зв`язку з зазначеним позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1 с від 12.06.2017 з вкладкою № 728928 С (а.с.4).

В подальшому, відповідно до заяви позивача від 19.06.2017 № 187 (а.с.33) та доданого до заяви посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) від 12.06.2017, виданого на ім`я ОСОБА_1 з вкладкою, позивача переведено на пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснено перерахунок пенсії (а.с.34).

Вважаючи, що пенсійним органом неправомірно виплачується пенсія позивач 03.04.2019 звернувся до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку і виплати різниці недоотриманої позивачем суми пенсії за період з 17.04.2014 по 17.08.2017, виплату якої неправомірно було припинено з 17.04.2014 (а.с.12).

Листом від 22.04.2019 № 20/05/К-11 відповідач повідомив позивача, що за документами пенсійної справи пенсія призначена і виплачується відповідно до чинного законодавства (а.с.13-14).

22.04.2019 позивач звернувся до відповідача з запитом, в якому просив надати копію заяви відповідно до якої позивача з 17.04.2014 переведено на пенсію по ІІ групі інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.17).

Листом від 26.04.2019 № 21/05/К-11 відповідач повідомив позивача, що зважаючи на те, що рішенням Комісії від 17.04.2014 № 73 визнано, що «Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії (1) видано неправомірно позивач мав право на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з наданням додаткових документів про стаж та заробітну плату, а тому з 17.04.2014 позивачу поновлено пенсію по ІІ групі інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без надання додаткової заяви (а.с.18).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закону від 28.02.1991 № 796-ХІІ) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 54 Закону від 28.02.1991 № 796-ХІІ встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону від 28.02.1991 № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ч. 3 ст. 65 Закону від 28.02.1991 № 796-ХІІ).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 10 Закону № 1058 встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при подачі заяви про призначення пенсії обов`язково додаються документи, що засвідчують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як встановлено судом відповідно до заяви від 19.06.2017 № 187 та доданого до заяви посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) від 12.06.2017 виданого на ім`я позивача з вкладкою, останнього переведено на пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Таким чином, з вищезазначеного слідує, що ОСОБА_1 не отримував пенсію відповідно до ст. 54 Закону від 28.02.1991 № 796-ХІІ за період з 17.04.2014 по 15.12.2016 у зв`язку з рішенням Комісії, в якому заначено, що на підставі наданих документів визнати безпідставною видачу посвідчення по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та за період з 16.12.2016 по 18.06.2017 у зв`язку з поданням заяви про переведення на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно Закону № 1058.

Як наслідок дії ГУ ПФУ в Чернігівській області відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та матеріалах справи, та були спростовані доводами відповідача.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ).

Повне судове рішення складено 05.11.2019.

Суддя О.М. Тихоненко