Справа № 1.380.2019.002231
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9706/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Брильовським Р.М. у м. Львові) за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року Військова частина НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , позивач) звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні №56786617 та скасувати постанову Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Франківський ВДВС, відповідач) від 15.03.2019 про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні №56786617.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, В/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про залучення в якості третьої особи Головне територіальне управління юстиції у Львівській області (далі ГТУЮ у Львівській області), оскільки відповідач входить до його складу та не є самостійним органом державної влади, який входить до системи органів Міністерства юстиції України. Крім того, вказує, що В/ч НОМЕР_1 добровільно виконала постанови суду, а тому державний виконавець приймаючи оспорювану постанову діяв протиправно. Також, суд не взяв до уваги, що старший державний виконавець Франківського відділу ДВС м. Львова Владиш І.В. не мала повноважень станом на 15.04.2019 виносити спірну постанову.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача Гавриліва В.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача Термлецького Д.Р., який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 18.07.2018 головним державним виконавцем Франківського ВДВС Федоришин І.В. було відкрито виконавче провадження ВП №56786617 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/1147/15 про зобов`язання В/ч НОМЕР_1 надати Військово-медичному клінічному центру Західного регіону довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отримані 27.06.2014 ОСОБА_1 на посаді старшого навідника В/ч НОМЕР_1 під час виконання бойових завдань в складі сил антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, з наступними змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800.

31.07.2018 головним державним виконавцем Федоришин І.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», проте 15.08.2018 тим же виконавцем було винесено постанову про скасування процесуального документа та відновлено виконавче провадження на підставі звернення представника стягувача ОСОБА_2 , оскільки рішення суду боржником не виконано у повному обсязі.

30.08.2018 головним державним виконавцем Федоришин І.В., відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

14.03.2019 до Франківського відділу ДВС м. Львів боржником В/ч НОМЕР_2 було повторно подано довідку про надання Військово-медичному клінічному центру Західного регіону довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) отримані ОСОБА_1 на посаді старшого навідника В/ч НОМЕР_1 під час виконання бойових завдань в складі сил антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей за формою, визначеною додатком 5 до вищевказаного Положення.

10.04.2019 у Франківський ВДВС м. Львова надійшла заява представника стягувача Тимко Н.С., у якій зазначено, що вищевказана довідка не відповідає вимогам резолютивної частини виконавчого листа №813/1147/15 від 25.05.2018, виданого Львівським окружним адміністративним судом.

15.04.2019 постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн вже було винесено старшим державним виконавцем Владиш І.В.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що старший державний виконавець Франківського ВДВС Владиш І.В. здійснювала процесуальні дії у ВП №56786617 на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого. При цьому, суд першої інстанції взяв до уваги ту обставину, що головний державний виконавець Франківського ВДВС Федоришин І.В. з 15.04.2019 по 21 04.2019 була відсутня на роботі у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, тому з метою повного, своєчасного виконання рішення суду, дорученням керівника відділу від 15.04.2019 виконавче провадження №56786617 було передане старшому державному виконавцю Владиш І.В.

Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких він прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 19 цього Закону передбачено, що сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст.75 Закону № 1404-VIII).

Системний аналіз положень Закону № 1404-VIII дає підстави дійти висновку, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

У разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого (ч.2 ст.25 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №1404-VIII, передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно п.3 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказ Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі Інструкція), виконавче провадження може бути передано від одного приватного виконавця до іншого приватного виконавця або відповідного органу державної виконавчої служби, від одного державного виконавця до іншого в межах органу державної виконавчої служби, від одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Пунктом 5 розділу V Інструкції передбачено, що виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі : хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Як видно з матеріалів справи, головний державний виконавець Франківського ВДВС Федоришин І.В. з 15.04.2019 по 21 04.2019 була відсутня на роботі у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

З метою з`ясування обставин передачі матеріалів виконавчого від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 було витребувано від Франківського ВДВС оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП №56786617 щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №813/1147/15 від 22.03.2018.

Станом на дату розгляду справи, витребувані судом матеріали виконавчого провадження реєстраційний №56786617 на позовну заяву до суду надано не було, хоча в матеріалах справи міститься повідомлення про отримання 10.10.2019 Франківським ВДВС ухвали суду від 03.10.2019.

При цьому, представник відповідача Владиш І.В. не пояснила причину невиконання вимоги суду.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем не доведено дотримання п.5 розділу V Інструкції в частині передачі виконавчого провадження від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , а тому суд апеляційної інстанції вважає, що оспорювана постанова прийнята не уповноваженою на те особою.

Стосовно доводів відповідача про передачу виконавчого провадження від одного виконавця до другого за дорученням керівника, на думку колегії суддів таке не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

З урахуванням виявлених порушень, допущених відповідачем при здійсненні виконавчого провадження ВП №56786617, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування оспорюваної постанови, а відтак і задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року по справі №1.380.2019.002231 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо накладення на боржника штрафу у виконавчому провадженні №56786617 в розмірі 10200,00 грн.

Скасувати постанову Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15 березня 2019 року про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200,00 грн у виконавчому провадженні №56786617.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 05.11.2019.