Справа № 200/6313/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року справа № 200/6313/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року (повний текст складено 23 вересня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/6313/19 (суддя в 1 інстанції - Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач 1), Головного управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС у Донецькій області и (далі - відповідач 2), в якому просив визнати протиправною відмову у проведені розслідування нещасного випадку, викладеного в листі Головного управління Національної поліції у Донецькій області № 661/78/02-201 від 03.08.2018 та листі Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 14.03.2019 № 345/28/01-2019 та зобов`язати призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ним та за результатами розслідування скласти акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини отримання травми за формою, за формами Н1 та Н5.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 200/6313/19 позовну заяву було залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в 2018 році при щорічному стаціонарному обстеженні позивача, лікуванні та реабілітації, лікар запросив акт Н1, позивач звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Донецькій області із клопотанням про надання копій актів, помилково зазначивши акт НТ замість Н1.

Листом Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП у Донецькій області № 661/78/02-201 від 03.08.2018 позивачу відмовлено у складанні та видачі актів за встановленою формою на підтвердження нещасного випадку, що стався з ним при виконанні службових обов`язків 23.06.1998.

Законом України «Про охорону праці», Законом України «Про загальнообов`язкове державне страхування», Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 р. № 1346 (далі - Порядок № 1346) та іншими нормативно-правовими актами не встановлений строк звернення за наданням та (або в разі відсутності) складанням актів розслідування нещасних випадків за формами Н1 та Н5.

Зокрема, відповідно до п. 3.19 Порядку № 1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси.

Таким чином, є помилковим висновок суду першої інстанції стосовно початку перебігу строку звернення до суду з моменту отримання травми.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем оскаржується саме відмова у проведені розслідування нещасного випадку, викладеного в листі Головного управління Національної поліції у Донецькій області № 661/78/02-201 від 03.08.2018 та листі Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 14.03.2019 № 345/28/01-2019.

Колегія суддів констатує, що не врахування судом першої інстанції зазначених обставин при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, без належного надання оцінки обставинам справи та аналізу позовних вимог, призвело до помилкового та передчасного прийняття судового рішення.

Посилання суду першої інстанцій на постанову Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі № 803/1724/14 є безпідставними, оскільки не стосується спірних правовідносин та правових висновків щодо строків звернення до суду в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду.

Як встановлено в ч. 2 ст. 122 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Судом першої інстанції не було з`ясовано моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Листом від 02.03.2019 року позивач звернувся повторно до ліквідаційної комісії ГУ УМВС з клопотанням про проведення розслідування та надання актів Н-1 та Н-5 та зазначив, що в попередньому листі була технічна помилка та замість акту Н-1 вказаний акт НТ.

Листом Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 14.03.2019 № 345/28/01-2019 позивачу відмовлено в проведенні розслідування та складанні актів через начебто невідповідність медичних довідок акту розслідування. Цей лист позивач отримав 16.03.2019.

Отже, строк звернення до адміністративного суду розпочався після отримання позивачем від відповідача відповіді від 16.03.2019 стосовно відмови в складанні та видачі актів за формами Н1 та Н5.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до адміністративного суду у встановлений 6-ти місячний строк.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, залишаючи позовні вимоги без розгляду, діяв передчасно, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 200/6313/19 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 200/6313/19 - скасувати.

Справу № 200/6313/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць