Справа № 620/2281/19
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2019 року Чернігів Справа № 620/2281/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Єгуновій О.М.,

за участю представника позивача Кривошея Є.В., представника відповідача Гармаша Г.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Ічнянський молочно-консервний комбінат» до виконавчого комітету Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство водоканалізаційне господарство «Ічень» Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Ічнянський молочно-консервний комбінат» звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство водоканалізаційне господарство «Ічень» Ічнянської міської ради Чернігівської області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.05.2019 № 258 «Про встановлення КП ВКГ «Ічень» тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для населення, бюджетних установ та інших споживачів».

Від відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із скасуванням власного рішення від 17.05.2019 № 258 «Про встановлення КП ВКГ «Ічень» тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для населення, бюджетних установ та інших споживачів».

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні проти закриття провадження не заперечував.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Встановлено, що рішенням тридцять сьомої (позачергової) сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 30.09.2019 № 2665-VІІ скасовано рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради від 17.05.2019 № 258 «Про встановлення КП ВКГ «Ічень» тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для населення, бюджетних установ та інших споживачів».

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Також представником позивача подано до суду заяву про компенсацію витрат, в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат, а також стягнути витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 19000,00 грн.

У відповідності до вимог частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення № 65647 від 05.07.2019), а тому судовий збір підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 26.03.2018, копію додаткової угоди № 8 від 18.06.2019 до договору про надання правової допомоги від 26.03.2018, копію акту про надання правничої допомоги від 24.10.2019 на суму 22000,00 грн. з переліком виконаних робіт, копії платіжних доручень № від 31.07.2019 та № від 07.08.2019 про оплату витрат на правову допомогу на загальну суму 19000,00 грн.

Так, в акті про надання правничої допомоги від 24.10.2019 описані роботи (надані послуги), виконані адвокатом загальною тривалістю 22 год.00 хв.

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру у розмірі 19000,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною в частині часу їх виконання (22 год.00 хв.). Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

Даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині підготовки та направлення адвокатських запитів, вивчення документів, аналізу судової практики, підготовки та копіювання доказів.

Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 11000,00 грн. (11 год. 00 хв. * 1000,00 грн.).

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Ічнянський молочно-консервний комбінат» до виконавчого комітету Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство водоканалізаційне господарство «Ічень» Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (вул. Вишнева, буд. 4, м. Ічня, Чернігівська область, 16703) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн., згідно платіжного доручення № 65647 від 05.07.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області (вул. Трудова, буд. 2-А, м. Ічня, Чернігівська область, 16703) на користь Приватного акціонерного товариства «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (вул. Вишнева, буд. 4, м. Ічня, Чернігівська область, 16703) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя В.О. Непочатих