Справа № 166/1418/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 166/1418/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Шикун О.О.,

представника позивачів Ходачинської Ю.Ю. ,

представника відповідача Козловського В. В.,

представника третьої особи Семенюка В .Х. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Ратнівського районного суду Волинської області з позовом до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення № 18/26 від 22.06.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_6 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність» (далі рішення Ратнівської селищної ради № 18/26 від 22.06.2018).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням Ратнівської селищної ради № 18/26 від 22.06.2018 затверджено громадянці ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0350 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:003: 0100), для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність та надано дозвіл на викуп вказаної земельної ділянки.

ОСОБА_6 з 2012 року є власником приміщення котельні, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 45, 4 кв.м. Частиною 1 статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З огляду на те, що функціональне призначення нежитлового приміщення, яке належить ОСОБА_6 - котельня, то і цільове призначення земельної ділянки повинно відповідати коду класифікації видів цільового призначення земель В 03.12 - землі для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування, або ж J 14/02 землі для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії згідно наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель». Таким чином, позивач вважає, що Ратнівською селищною радою оскаржуваним рішенням змінено цільове призначення земельної ділянки, необхідної для обслуговування котельні на вид - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється. На переконання позивачів, зміна цільового призначення земельної ділянки без попереднього розроблення детального плану території забороняється. Отже, Ратнівська селищна рада при прийнятті оскаржуваного рішення вийшла за межі своїх повноважень, затвердивши проект землеустрою та надавши дозвіл для викупу спірної земельної ділянки громадянці ОСОБА_6 без попереднього розроблення плану зонування або детального плану території у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також позивачі вказують на те, що у містобудівному обгрунтуванні та документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відображені існуючі мережі, зокрема газопроводу.

Оскаржуване рішення відповідача № 18/26 від 22.06.2018 порушує права позивачів, як власників господарських споруд. Зокрема, позивачам на праві власності належать господарські споруди, які знаходяться на земельній ділянці, яку намагається приватизувати ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_4 належить приміщення гаражу, що примикає до старої котельні, а ОСОБА_5 належить погріб, який знаходиться навпроти будинку № 38 та по якому проходить межа проектованої земельної ділянки.

З наведених підстав позивачі просять позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 15.02.2019 адміністративну справу передано на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду на підставі частини другої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 прийнято адміністративну справу №166/1418/18 до провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду на 26.09.2019.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 в даній адміністративній справі задоволено заяву представника позивачів про забезпечення позову.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 51-53) та у запереченнях (а.с. 289, 290) відповідач позовних вимог не визнав. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що рішенням сесії Ратнівської селищної ради № 4/9 від 11.08.2006 «Про дозвіл на внесення змін до центральної частини генплану смт. Ратне» передбачено внесення змін до центральної частини генерального плану селища у зв`язку з реконструкцією котельні по АДРЕСА_1 під магазин ІНФОРМАЦІЯ_1. Пунктом 5 вказаного рішення передбачено за рахунок замовника виготовити містобудівне обгрунтування на внесення змін до генплану і затвердити його згідно з чинним законодавством, що і було зроблено, тобто подано на затвердження містобудівне обгрунтування. Рішенням Ратнівської селищної ради №12/20 від 05.07.2007 «Про затвердження ОСОБА_7 містобудівного обгрунтування розташування об`єкту (магазину господарських товарів)» затверджено містобудівне обгрунтування розташування об`єкту (магазину господарських товарів) в АДРЕСА_2 на місці бувшої котельні ВУЖКГ. Таким чином, були внесені зміни до генерального плану забудови в смт АДРЕСА_1 . Отже, даною містобудівною документацією визначене функціональне призначення даного приміщення - котельня з подальшою реконструкцією під магазин. При купівлі котельні, на земельну ділянку не виготовлялася землевпорядна документація, тобто ділянка не формувалася і не визначалося цільове призначення і тому змінювати не було що. Проектом землеустрою, який розроблявся у відповідності до містобудівної документації та до генплану, визначене цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин, категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки В 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Згідно з ч. 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи.

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з мотивів та підстав, викладених у відзиві та запереченні.

Допитані в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що позивачам дійсно належать господарські споруди, які знаходяться на земельній ділянці, яку намагається приватизувати ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_4 належить приміщення гаражу, що примикає до старої котельні, а ОСОБА_5 належить погріб, який знаходиться навпроти будинку № 38 та по якому проходить межа проектованої земельної ділянки.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, покази свідків, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

11.08.2006 Ратнівською селищною радою IV скликання прийнято рішення № 4/19 «Про дозвіл на внесення змін до центральної частини генплану смт. Ратне», згідно з яким сесія селищної ради вирішила внести зміни до центральної частини генерального плану селища з ув`язкою реконструкції приміщення котельні по АДРЕСА_1, під магазин ІНФОРМАЦІЯ_1. В ролі замовника до внесення змін до генплану виступити підприємцю ОСОБА_7 Виготовлену проектно-планувальну документацію по внесенню змін до генплану селища подати на затвердження сесії селищної ради за наявності всіх необхідних висновків представлених згідно з чинним законодавством. За рахунок замовника виготовити містобудівне обгрунтування на внесення змін до генплану і затвердити його згідно з чинним законодавством (пункти 1,2, 4, 5 рішення) )(а.с. 26 )

Рішенням Ратнівської селищної ради від 11.08.2006 № 4/47 надано дозвіл підприємцю ОСОБА_7 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для викупу у власність для обслуговування магазину по АДРЕСА_1 при виконанні умов визначених державним інспектором по використанню та охороні земель району та іншими державними виконавчими органами.

Рішенням Ратнівської селищної ради від 05.07.2007 № 12/20 вирішено затвердити містобудівне обгрунтування розташування об`єкту (магазину господарських товарів) в АДРЕСА_2 на місці бувшої котельні ВУЖКГ (а.с.27).

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 є родичкою (спадкоємцем) померлого ОСОБА_7 та власником приміщення котельні, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 45, 4 кв.м., що підтверджується витягами про державну реєстрацію прав, видані комунальним підприємством «Волинським обласним бюро технічної інвентаризації» № 33314417 від 28.02.2012 та № 34918311 від 23.07.2012.

Рішенням Ратнівської селищної ради № 24/14 від 20.09.2013 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_6 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність» надано громадянці ОСОБА_6 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 350 м кв, яка знаходиться по АДРЕСА_1 для обслуговування приміщення котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність». Проект землеустрою подати селищній раді для затвердження у встановленому порядку (а.с. 225).

На виконання вказаного рішення, розробником - Ратнівським районним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_6 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0, 0350 га (а.с. 221). Зазначений проект землеустрою 15.05.2014 погоджений відділом Держземагенства у Ратнівському районі (а.с. 230) та 14.05.2014 відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства (а.с. 231).

Відділом Держземагенства у Ратнівському районі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 09.12.2013, розробленого Ратнівським районним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер :01:003:0100, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.05.2014, який сформований за заявою ОСОБА_6 20.05.2014 (а.с. 241)

Відповідно до рішення Ратнівської селищної ради від 22.06.2018 № 18/26 затверджено громадянці ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0350 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:003: 0100), для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність та надано дозвіл на викуп вказаної земельної ділянки (а.с. 12).

Вважаючи рішення відповідача від 22.06.2018 № 18/26 протиправним, позивачі звернулися за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Так згідно з частиною першою статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Згідно з ч.2, 3 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 123 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.6 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до статті 25 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV "Про землеустрій" (далі - Закон №858-IV) документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону №858-IV передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини четвертої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною п`ятою статті 186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Частиною восьмою статті 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Таким чином, процедура погодження проекту землеустрою передбачає перевірку цього проекту на відповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації та прямо встановлює обов`язок компетентного органу здійснити одночасну перевірку дотримання всіх указаних вимог розробником проекту, і саме на цій стадії відповідний орган має повноваження відмовити в погодженні проекту землеустрою з наданням часу його розробнику на усунення визначеного вичерпного переліку недоліків проекту.

При цьому з вищенаведених норм ЗК України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 123 Земельного кодексу України не містять. Перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту, а не його затвердження.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постановах від 05 березня 2019 року у справі №818/1817/17, від 06 березня 2019 року у справі №1640/2594/18.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Як зазначалося вище, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин загальною площею 0, 0350 га за адресою: АДРЕСА_1, розроблений Ратнівським районним виробничим відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», погоджено відділом Держземагенства у Ратнівському районі, про що складено висновок від 16.05.2014 (а.с. 230). Відтак, висновок Держземагенства у Ратнівському районі про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підтверджує відповідність вказаного проекту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Крім того, на переконання суду, перевірка проекту землеустрою на предмет відповідності приписам чинного законодавства повинна відбуватися на інших етапах відведення, зокрема, на етапі погодження проекту, а не на етапі його затвердження.

У свою чергу, третя особа ОСОБА_6 , надавши відповідачу погоджений проект землеустрою та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виконала всі необхідні умови для прийняття відповідачем відповідного позитивного рішення про затвердження проекту землеустрою, а відтак, рішення Ратнівської селищної ради № 18/26 від 22.06.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_6 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність» прийнято на підставі повноважень, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією, Земельним кодексом України та законами України.

Основним аргументом позивачів щодо протиправності оскаржуваного рішення Ратнівської селищної ради від 22.06.2018 № 18/26 є те, що відповідач вказаним рішенням змінив цільове призначення земельної ділянки. Суд не погоджується з таким твердженням позивачів з огляду на наступне.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 N 548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за N 1011/18306, затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Класифікація видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 N 224.

Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

З витягу з Державного земельного кадастру від 20.05.2014 про земельну ділянку, яка розташована у Волинській області, АДРЕСА_1, кадастровий номер : 01:003:0100 вбачається, що вказана земельна ділянка є сформованою та відноситься до земель житлової та громадської забудови, код класифікації видів цільового призначення земель В.03.07 землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 241).

З пояснень представника відповідача вбачається, що приміщення котельні з 1998 року не використовувалось за функціональним призначенням у зв`язку з тим, що усі навколишні будинки були переведені на автономне опалення.

З матеріалів адміністративної справи слідує, що 11.08.2006 Ратнівською селищною радою IV скликання прийнято рішення № 4/19 «Про дозвіл на внесення змін до центральної частини генплану смт. Ратне», згідно з яким сесія селищної ради вирішила внести зміни до центральної частини генерального плану селища з ув`язкою реконструкції приміщення котельні по АДРЕСА_1, під магазин ІНФОРМАЦІЯ_1. За рахунок замовника виготовити містобудівне обгрунтування на внесення змін до генплану і затвердити його згідно з чинним законодавством (а.с. 26 ). Рішенням Ратнівської селищної ради від 11.08.2006 № 4/47 надано дозвіл підприємцю ОСОБА_7 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для викупу у власність для обслуговування магазину по АДРЕСА_1 . Рішенням Ратнівської селищної ради від 05.07.2007 № 12/20 вирішено затвердити містобудівне обгрунтування розташування об`єкту (магазину господарських товарів) в АДРЕСА_2 на місці бувшої котельні ВУЖКГ (а.с.27). Таким чином, ще у 2007 році ОСОБА_7 відповідно до вимог чинного законодавства, яке діяло у той період, було затверджено містобудівне обгрунтування об`єкту (магазину господарських товарів) в АДРЕСА_2 на місці бувшої котельні ВУЖКГ.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що станом на час прийняття рішення Ратнівської селищної ради №18/26 від 22.06.2018, земельна ділянка з кадастровим номером : 01:003:0100 уже була сформована та відносилась до земель житлової та громадської забудови, код класифікації видів цільового призначення земель В.03.07 землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а тому оскаржуваним рішенням Ратнівської селищної ради цільове призначення земельної ділянки не змінювалось. Таким чином, пояснення представника позивачів про те, що рішенням Ратнівської селищної ради №18/26 від 22.06.2018 змінено цільове призначення земельної ділянки є безпідставними та такими, що спростовується доказами наявними у матеріалах справи.

Крім того, позивач посилається на ч.3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та вказує що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Однак, суд звертає увагу, що з 01.03.2018 до вказаної статті внесені зміни Законом України №2314-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в нафтогазовій галузі», згідно з якими частину третю статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» викладено у такій редакції: у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків: 1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи; 2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону;3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку); 5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів;6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є власником приміщення котельні, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 45, 4 кв.м., що підтверджується витягами про державну реєстрацію прав, видані комунальним підприємством «Волинським обласним бюро технічної інвентаризації» №33314417 від 28.02.2012 та № 34918311 від 23.07.2012. Тому, з урахуванням змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на час винесення оскаржуваного рішення Ратнівською селищною радою №18/26 від 22.06.2018, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб заборонялась , крім випадків розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи.

Крім того, рішенням Ратнівської селищної ради № 24/7 від 11.06.2019 затверджений детальний план території частини житлового кварталу в межах користування земельних ділянок буд. 38 та АДРЕСА_1 . Даним детальним планом визначені земельні ділянки для обслуговування багатоквартирних будинків 38 та АДРЕСА_1 , які межують з зареєстрованою в Державному земельному кадастрі земельною ділянкою для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин.

Щодо зауважень позивачів відносно того, що у містобудівному обгрунтуванні та документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відображені існуючі мережі газопроводу, суд вказує на те, що генплан та містобудівне обгрунтування розташування об`єкту (котельні, яка підлягає реконструкції під магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1») в АДРЕСА_1 були погоджені з Ратнівським управлінням з експлуатації газового господарства, що засвідчується печаткою та підписом уповноваженої особи (а.с.280), а існуючі мережі газопроводу мають бути враховані ОСОБА_6 під час виготовлення документів пов`язаних з реконструкцією приміщення котельні і не вливають на правомірність прийняття рішення Ратнівською селищною радою №18/26 від 22.06.2018.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи фактичні обставини справи та вищезазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів, що приймаючи рішення №18/26 від 22.06.2018 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_6 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність» діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, обгрунтовано та розсудливо, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до вимог статей 139, 244, 246 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, у задоволенні позову відмовлено повністю, відтак судовий збір позивачам не відшкодовується.

Керуючись статтями 243 - 246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення №18/26 від 22.06.2018 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_6 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність", відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 31 жовтня 2019 року.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук