Справа № 280/3514/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 жовтня 2019 року Справа № 280/3514/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження

Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (69095, м.Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.147; )

до Комунального підприємства Комунальні системи Енергодарської міської ради (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, 105, )

про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі позивач) до Комунального підприємства Комунальні системи Енергодарської міської ради (відповідач), про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Ухвалою судді від 23 липня 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 05 серпня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою судді від 19 серпня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, а перше судове засідання призначено на 17 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року провадження у справі відкладено на 17 жовтня 2019 року.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідачем всупереч вимогам статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, заявлену суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 83624,36 грн. Комунальним підприємством Комунальні системи Енергодарської міської ради не сплачено, через що така сума підлягає стягненню у судовому порядку.

Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник Комунального підприємства Комунальні системи Енергодарської міської ради проти позовної заяви заперечив з підставі викладених у відзиві (вх.№41086 від 03 жовтня 2019 року), відповідно до якого зазначає, що відповідач не може самостійно створювати робочі місця, оскільки штатний розпис затверджується розпорядником під час чого відбувається процедура погодження. Тобто, для створення робочих місць для осіб з інвалідністю потрібно пройти відповідну процедуру з погодження та затвердження штатного розпису підприємства, що є процедурою, яка може відбуватися до 6 місяців. Зазначає, що позивачем не доведена наявність правових підстав для стягнення з відповідача адміністративного-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів в 2018 році. Представник наголошує, що відповідач є підприємством яке повністю утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому не є суб`єктом встановленого правопорушення.

Просить суд відмовити у задоволення позову у повному обсязі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого статтею 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Згідно із наданим відповідачем Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік за формою №10-ПІ середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2018 році становила 34 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність у підприємства 1 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого статтею 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, становила 1 особу.

Відповідно до інформації, наданої ГУ ПФУ в Запорізькій області протягом 2018 року середньооблікова кількість штатних працівників на Комунальному підприємстві Комунальні системи Енергодарської міської ради склала 10 осіб.

Середньооблікова кількість штатних працівників осіб з інвалідністю визначена 0.

Як зазначає позивач у позові, відповідно до статті 20 Закону Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю встановлено, що підприємства, установи, організації, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю є менша ніж установлено нормами, передбаченими статтею 19 вказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньорічної заробітної плати на відповідному підприємстві, установи, організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, що на підприємстві складає (1-0) х 18 410/2=79 205,00 грн. Окрім того, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, що обчислена 79 205,00 грн. ( сума санкцій) х 0,06% (розрахунковий розмір пені) = 47,52 грн, таким чином, сума пені дорівнює 47,52 (сума пені за один день прострочення) х 93 (кількість днів) = 4419,36 грн.

Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ).

Частинами 1, 2 та 3 статті 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Судом встановлено, що відповідач відноситься до категорії суб`єктів підприємницької діяльності, яким відповідно до статті 19 Закону №875-ХІІ встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, який у відповідача повинен складати 1 робоче місце.

Таким чином, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, на КП Комунальні системи Енергодарської міської ради складає 0 осіб, що є меншою нормативу статті 19 Закону.

Крім того, відповідно до інформації наданої Управління Пенсійного фонду до позивача на КП Комунальні системи Енергодарської міської ради у грудні 2018 року у підприємства рахувалась особа з інвалідністю що в свою чергу спростовує позицію відповідача та підтверджує наявність місць для осіб з інвалідністю.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ).

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України Про зайнятість населення від 05.07.2012 №5067-VІ, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 якого роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 затверджено форму звітності № 3-ПН „Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядок її подання.

Натомість, суду не надано належних доказів направлення відповідачем інформації про попит на робочу силу (вакансії) на адресу територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до частини 8 статті 69 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

При цьому, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України, Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 218 ГК України господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів про вжиття заходів щодо працевлаштування інвалідів протягом 2018 року в кількості, визначеній нормативом.

Згідно частини 1 статті 20 Закону № 875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідач посилається на частину 1 статті 20 Закону України № 875-ХІІ та вказує на те, що КП Комунальні системи Енергодарської міської ради утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а відтак положення статті 20 Закону України № 875-ХІІ не розповсюджується на відповідача.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням, оскільки відповідно підпункту 1.1 пункту 1 Статуту КП Комунальні системи Енергодарської міської ради діє на підставі самофінансування і фінансування державного або місцевих бюджетів.

Таким чином, відсутня виключна обставина, яка звільняє КП Комунальні системи Енергодарської міської ради від обов`язку працевлаштування осіб з інвалідністю.

На момент розгляду справи в суді вказана сума адміністративного-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2018 році відповідачем не сплачена, заборгованість перед Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів не погашена, що саме відповідачем не заперечується.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (69095, м.Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.147; ) до Комунального підприємства Комунальні системи Енергодарської міської ради (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, 105, ) про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства Комунальні системи Енергодарської міської ради (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Комсомольська, 105, ) на користь Запорізького обласного відділення Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (69095, м.Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.147; ) суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2018 році у розмірі 83 624,36 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18 жовтня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов