Справа № 440/3855/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 листопада 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3855/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., третя особа: ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ Україна", про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., третя особа: ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ Україна", в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про відкриття виконавчого провадження №59704140 від 05.08.2019;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. повернути стягнені із заробітної плати кошти за весь період виконання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення, шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом з доказами поважності причин пропуску строку або доказів на підтвердження факту дотримання такого строку.

29 жовтня 2019 до суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

У заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 не заперечував, що станом на 16.09.2019 був обізнаний про існування оскаржуваної постанови. Разом з тим зазначив, що сама по собі постанова про відкриття виконавчого провадження не є підставою для її оскарження. Такою підставою є порушення законних прав та інтересів шляхом відкриття виконавчого провадження поза межами відповідного виконавчого округу. На письмовий запит позивача, державним виконавцем не надано документів на підтвердження майна у ОСОБА_1 на території м.Києва. У зв`язку з чим було направлено повторний запит 23.09.2019.

Суд відхиляє вказані доводи позивача, оскільки наявними доказами підтверджено та не заперечується позивачем, що 16.09.2019 ОСОБА_1 отримав від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. лист від 16.09.2019 в якому зазначено, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №59704140 з примусового виконання виконавчого напису від 1808 від 12.07.2019 виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчук В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ Україна" заборгованості в розмірі 32092,83 грн. Крім того, позивач отримав копію виконавчого напису №1808 від 12.07.2019 виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчук В.В., копію постанови про відкриття виконавчого провадження №59704140 від 05.08.2019.

За фактом отримання копії постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про відкриття виконавчого провадження №59704140 від 05.08.2019 позивач, у випадку незгоди з нею, мав право звернутися до суду з позовом щодо її оскарження.

Крім того, у спірній постанові міститься інформація щодо можливості її оскарження у порядку та строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно пункту 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Частиною першою статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що перебіг процесуальних строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок.

Відповідно до частин 1,2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, в даному випадку, суд не вбачає поважних підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. В матеріалах позовної заяви докази таких обставин відсутні.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, що викладена в ухвалі від 30 серпня 2006 року по справі "Каменівська проти України" Заява № 18941/04, у якій Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France, рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

До аналогічних правових висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 28.05.2019 у справі №490/2300/17.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., третя особа: ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ Україна", про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії подана після закінчення строку передбаченого статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з чим підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 123, 248, 256, 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., третя особа: ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ Україна", про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Г.В. Костенко