Справа № 140/2301/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2301/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Журомській І.М.,

за участі представника позивача Студницького А.Б.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» (далі - ТзОВ «Вілк Україна», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.03.2019 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки відповідачем в акті зроблені висновки, які не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та фактичних обставинах справи. Податкове повідомлення-рішення від 25.03.2019 № , прийняте Головним управлінням ДФС у Волинській області, про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на дохід іноземних юридичних осіб, а саме дохід отриманий нерезидентом із джерелом їх походження з України компанією «Mat&Kam AG», на 97 342,00 грн. та застосування штрафної санкції на 24 335,40 грн., підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що відповідач дійшов хибних та необґрунтованих висновків про те, що позивачем не сплачено податок на дохід іноземних юридичних осіб, а саме дохід по договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016, та не надав під час перевірки документи, які б підтверджували, що нерезидент «Mat&Kam AG», (Швейцарія) є фактичним отримувачем процентів за договором позики.

Відповідно до наданого позивачем листа від Фірми «DKM Holding» S.a.r.l., Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. є юридичною особою за законодавством Люксембургу, а відтак є самостійним суб`єктом господарювання, займається веденням бізнесу, здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик і несе відповідальність за свої дії, але не відповідає за утворені нею фірми чи компанії. Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. є засновником фірми «Mat&Kam AG», але фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не впливає на прийняття рішень стосовно господарської діяльності, фінансових операцій фірми «Mat&Kam AG».

Отже, фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не є фактичним отримувачем, власником доходу - відсотків отриманих фірмою «Mat&Kam AG» від фірми ТзОВ «Вілк Україна» за договором процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016.

Таким чином, отримана від компетентного органу Швейцарії інформація про те, що засновником та власником компанії «Mat&Kam AG» є інша компанія-нерезидент, а саме, «DKM Holdings Sari» не дає підстав стверджувати, що саме засновник компанії «Mat&Kam AG» є бенефеціарним власником доходу (зокрема - відсотків отриманих від фірми ТзОВ «Вілк Україна» за користування позикою), також суперечить нормам законодавства висновок ДФС про те, що український платник не може скористатись перевагами міжнародного договору, а саме, застосовувати понижену ставку оподаткування -10%.

Ухвалою судді від 31.07.2019 було відкрито провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

14.08.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними з наступних підстав. За період, що перевірявся, на виконання умов договору позики ТзОВ «Вілк Україна» отримало грошових коштів (позики) від «Mat&Kam AG» у сумі 1 946 832,21 пол. зл. За користування позикою скаржником було перераховано на рахунок нерезидента відсотки у сумі 300 944,99 пол. зл., що еквівалентно 1 946 832,21 грн. Під час перевірки скаржником було надано довідку видану відділом оподаткування м. Лугано, 6901 від 30.05.2016 № 636.1.000.4204, про те що компанія «Mat&Kam AG» зареєстрована в реєстрі платників, які оподатковуються в м. Лугано. Крім того, під час перевірки контролюючим органом було отримано від компетентного органу Швейцарії лист від 04.04.2018 № 631.0-2017-UA-0007_ZAF, у якому зазначено, що компанія «Mat&Kam AG» є зареєстрованою з 08.02.2016 у комерційному реєстрі кантону Тічіно, Швейцарія, за номером СНЕ-167.956.576 і здійснювала діяльність по вказаному договору позики. У зазначеному листі зазначено, що засновником та власником компанії «Mat&Kam AG» є компанія «DKM Holdings Sari» Люксембург.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених п. п. 103.5 і 103.6 ст. 103 ПКУ, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (п. 103.4 ст. 103 ПКУ).

Відповідно до п.1, 2 ст.11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій другій Державі. Однак, такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми процентів

Згідно з п. 103.1 ст. 103 ПКУ, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Відповідно до абзацу першого п. 103.2 ст. 103 ПКУ особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Враховуючи викладене вище та те, що компанія «DKM Holdings Sari» є бенефеціарним власником доходу, скаржник не може скористатись перевагами міжнародного договору, а саме: застосовувати понижену ставку оподаткування -10%.

На підставі висновків акта перевірки, ГУ ДФС у Волинській області було прийнято ППР від 25.03.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи нерезидента на 121 677,40 грн., в тому числі на 97 342,00 грн. за основним платежем та на 24 335,40 грн. за штрафними санкціями.

Протокольною ухвалою суду від 27.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.00 год. 23.10.2019.

24.10.2019 в судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про заміну відповідача, Головного управління ДФС у Волинській області, його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Волинській області.

Ухвалою суду від 24.10.2019 задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача його правонаступником. Замінено відповідача - Головне управління ДФС у Волинській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області,відповідач).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за результатами документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» складено акт від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Вілк Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні взаємовідносин із компаніями PPH «Wilk» Sp.z.o.o. по договору позики № 1/2010 року від 25.02.2010 та «Mat&Kam AG» по договору позики № 1/2016 від 15.02.2016 за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному акті, в ході перевірки встановлено порушення позивачем:

- п. 103.1., 103.2. ст. 103, п.п. 141.4.1., 141.4.2 ст. 141 Податкового кодексу України від 01.12.2010 № 2755-V;

- п. 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Польща про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 12.01.1993,

в результаті чого не сплачено податок на дохід іноземних юридичних осіб в сумі 211 078,00 грн., - а саме дохід отриманий нерезидентом із джерелом їх походження з України компанією РРН «WILK» Sp. z о.о. (22-100 Chelm, ul. Okszowska, 41, Polska) по договору процентної позики № 1/2010 від 25.02.2010;

- п.1, 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000,

в результаті чого - не сплачено податок на дохід іноземних юридичних осіб в сумі 97 342,00 грн., - а саме дохід отриманий нерезидентом із джерелом їх походження з України компанією «Mat&Kam AG» (Corso Elvezia, 4, 6900 Lugano, Swiss) по договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016;

Всього занижено податок з доходів іноземних юридичних осіб в сумі 308 420,00 грн., в т. ч. по роках : 2015 рік - 52 991,00 грн.; 2016 рік - 255 429,00 грн.

11.03.2019 позивачем подано Головному управлінню ДФС у Волинській області заперечення № 11/б на акт перевірки від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411.

Листом від 21.03.2019 № 9268/10/3-20-14-02-09 «Про розгляд заперечення» Головне управління ДФС у Волинській області, розглянувши заперечення позивача на акт перевірки та надані платником до заперечення копії документів, висновок до акту перевірки від 01.02.2019 № 1770/14-02/36959411 змінила на такий:

«Перевіркою встановлено порушення:

- п. 103.1., 103.2., 103.3 ст. 103, п.п. 141.4.1., 141.4.2 ст. 141 Податкового кодексу України від 01.12.2010 № 2755-V;

- п.1, 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000,

в результаті чого - не сплачено податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 97 342,00 грн., по договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016 з компанією «Mat&Kam AG» (Corso Elvezia, 4, 6900 Lugano, Swiss).»

25.03.2019 за результатами розгляду заперечень ГУ ДФС у Волинській області було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені за податковим зобов`язанням 97 342,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 24 335,40 грн.

15.04.2019 позивач направив Державній фіскальній службі України скаргу № 15-б на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області № від 25.03.2019.

13.06.2019 ДФС України прийняло рішення про результати розгляду скарги ТзОВ «Вілк Україна» № 27210/6/99-99-11-04-02-25, яким залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області № від 25.03.2019, а скаргу ТзОВ «Вілк Україна» - без задоволення.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 141.4.1. пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту такими доходами є:

а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом;

б) дивіденди, які сплачуються резидентом;

в) роялті;

г) фрахт та доходи від інжинірингу;

ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди;

д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента;

е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу;

є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України;

ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України;

з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів;

и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України;

і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї);

ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів;

й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення, а також крім субсидій для повернення частини кваліфікованих витрат, передбачених Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні».

Підпунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, передбачено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141,4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно пункту 103.2 статті 103 Податкового кодексу України - особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Пунктом 103.3 статті 103 Податкового кодексу України визначено, що бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Щодо аргументів відповідача про те, що позивач не надав документи, які б підтверджували, що нерезидент компанія «Mat&Kam AG» (Швейцарія) є фактичним отримувачем доходу, суд зазначає що позивач звернувся з запитом до контрагента «Mat&Kam AG», Швейцарія, який у відповіді від 31.01.2019 підтвердив, що фірма «Mat&Kam AG» заснована фірмою «DKM Holding» S.a.r.l. Фірма «Mat&Kam AG» не залежить в прийнятті рішень стосовно господарської діяльності, фінансових операцій чи будь-яких бізнесових рішень від свого засновника - фірми «DKM Holding» S.a.r.l. Фірма «Mat&Kam AG» є юридичною особою за законодавством Швейцарської Конфедерації, а відтак є самостійним суб`єктом господарювання, займається веденням бізнесу, здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик і несе відповідальність за укладеними договорами. В компанії наявний власний офіс, який находиться за адресою : Switzerland, 6900, Lugano Corco Elvezia 4. У фірми наявні рахунки в банках, власна печатка, також у фірми є кошти, достатні для ведення бізнесу. Компанія діє виключно від свого імені та за власний рахунок. Договір процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016 укладений з фірмою ТзОВ «Вілк Україна» не є договором комісії, доручення чи агентськими договором, а є реальним та дійсним договором процентної позики. А оскільки не залучені фінанси третіх осіб, а надані виключно власні кошти, то наша компанія самостійно несе ризики за невиконання ТзОВ «Вілк Україна» умов договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016 та неповернення позичених коштів. Згідно згаданого договору компанія отримує дохід походженням з України, а саме - відсотки отримані від фірми ТзОВ «Вілк Україна» за користування позикою. Оскільки «Mat&Kam AG» є стороною згаданого договору, то саме дана фірма є особою, яка має право на отримання цього доходу. Тому фактичним отримувачем, власником та розпорядником відсотків отриманих від української фірми є лише компанія «Mat&Kam AG».

Згідно листа компанії «DKM Holding» S.a.r.l. від 31.01.2019 остання гарантує наступне. Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. є засновником фірми «Mat&Kam AG», але фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не впливає на прийняття рішень стосовно господарської діяльності, фінансових операцій фірми «Mat&Kam AG». Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не є фактичним отримувачем, власником доходу - відсотків отриманих фірмою «Mat&Kam AG» від фірми ТзОВ «Вілк Україна» за договором процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016. Фірма «DKM Holding» S.a.r.l. не укладала договір позики з українською фірмою, а тому не має права на отримання цього доходу, а також не визначає подальшу економічну долю доходу. Тому фактичним отримувачем, власником та розпорядником відсотків отриманих від української фірми є лише компанія, що уклала договір позики та надала свої кошти українській фірмі, такою компанією є фірма «Mat&Kam AG».

Згідно довідки Відділу з оподаткування міста Лугано № 636.1.000.4204 від 01.06.2016 компанія «Mat&Kam AG» зареєстрована на законних підставах в реєстрі платників податків міста Лугано.

При цьому, відповідачем не доведено наявності нормативно визначених підстав невідповідності довідок «Mat&Kam AG», «DKM Holding» S.a.r.l. та Відділу з оподаткування міста Лугано.

Відтак довідками «Mat&Kam AG», «DKM Holding» S.a.r.l. підтверджено засвідчення права «Mat&Kam AG» на виплачені проценти і, відповідно, на отримання таких доходів та про їх оподаткування у країні резидента.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (пунктом 103.4 статті 103 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 103.5 статті 103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Згідно з пунктами 1-3 статті 11 Конвенції між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000 (Конвенцію ратифіковано Законом № 2929-III від 10.01.2002, дата набрання чинності для України - 26.02.2002, далі - Конвенція) проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій другій Державі.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми процентів.

На підтвердження податкового резидентства Швецарії компанією «Mat&Kam AG» (Швецарія), надана довідка № 636.1.000.4204 податкового резидента, яка була видана Відділом з оподаткування міста Лугано 30.05.2016 та апостильована 01.06.2016 за № 7550, згідно з якою компанія «Mat&Kam AG» зареєстрована на законних підставах в реєстрі платників податків міста Лугано.

Відповідно до пункту 3.2 статті 3 Податкового кодексу України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Суд зазначає, що ні Податковим кодексом України, ні Конвенцією між Урядом України і Швейцарською Федеральною Радою про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і на капітал від 30.10.2000, не передбачена необхідність надання позивачем будь-яких інших документів.

Згідно з пунктами 1-3 статті 11 Конвенції проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій другій Державі.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми процентів.

Відповідно до пункту 5 статті 11 Конвенції термін «проценти» при використанні в цій статті означає дохід від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, дохід від урядових цінних паперів і дохід від облігацій чи боргових зобов`язань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій або боргових зобов`язань. Штрафи за несвоєчасну сплату не розглядаються як проценти для цілей цієї статті.

Як встановлено відповідачем під час проведення перевірки позивача та вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Вілк Україна» перерахувало проценти на користь «Mat&Kam AG» в сумі 300 944,99 польських злотих (1 946 832,21 грн.) за користування позикою згідно договору процентної позики № 1/2016 від 15.02.2016.

Позивач на підставі підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141, пункту 103.1-103.5 статті 103 Податкового кодексу України та пункту 1 статті 11 Конвенції самостійно застосував зменшену ставку податку, передбачену Конвенцією, при виплаті процентів резиденту Швейцарії.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що позивачем підтверджено, а відповідачем не спростовано факту, що контрагент позивача «Mat&Kam AG» (Швейцарія) є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; контрагентом надано довідки (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; «Mat&Kam AG» (Швейцарія) є бенефіціарним власником доходу.

Вказані обставини в сукупності надають позивачу право на застосування зменшеної ставки податку, яка передбачена відповідним міжнародним договором України.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, який висловлений у постанові від 14.08.2019 у справі №817/1045/17.

Таким чином, за результатами проведеної відповідачем перевірки, в акті зроблені висновки, які не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та фактичних обставинах справи, а податкове повідомлення-рішення від 25.03.2019 № прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Волинській області безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Такий підхід цілком узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.03.2019 № .

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн., сплаченого згідно з платіжним дорученням № 803 від 26.07.2019.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 25 березня 2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вілк Україна» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 76а, ідентифікаційний код юридичної особи 36959411) судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2019 року.