Справа № 200/6804/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. Справа№200/6804/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання Заїченко Я.В.,

за участю:

Представника позивача Поповой К .М.

Представника відповідача Вовченко С.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» до відповідача Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державне підприємство «Шахта ім. М.С. Сургая», звернулось з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач), у якому просить скасувати Податкове повідомлення - рішення відповідача від 12 грудня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ та нарахування штрафних санкцій на суму 10 479 972,50 грн. у повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач зазначає, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «ТЕХЕНЕРГОМАШ-РВ» () за червень, липень, серпень 2018 року на суму ПДВ 7243090,24 грн.; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року на суму ПДВ 629797,30 грн.; ТОВ «ДОНЕНЕРГОЕКСПОРТ» () за серпень 2018 року на суму ПДВ 511090,67 грн.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 23 листопада 2018 року №1345/05-14-18/40695853 (далі акт перевірки), на підставі якого Відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення № від 12 грудня 2018 року про збільшення (нарахування) грошового зобов`язання з ПДВ на суму 8 383 978,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 2 095 994,50 грн. (загальна сума ППР - 10 479 972,50 грн.).

Із прийнятим відповідачем податковим повідомленням - рішенням від 12 грудня 2018 року № позивач не погоджується у повному обсязі, оскільки вважає їх незаконними та безпідставними з огляду на наступне.

Посилаючись на п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивач зазначає , що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «ТЕХЕНЕРГОМАШ-РВ» (), ТОВ «Компанія Термохім» (), ТОВ «ДОНЕНЕРГОЕКСПОРТ» () оформлено Договорами про закупівлю товарів та про надання послуг (копії додаються). Факт отримання товару підтверджується видатковими накладними, а виконання робіт підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), оплата яких проводилася після фактичного постачання товарів, виконання робіт/послуг, товарно-транспортними накладеними (копії додаються), оборотно-сальдовими відомостями (копію додаються) тощо.

Таким чином, факт реальності проведених господарських операцій є підтвердженим, а не встановлене джерело походження товарів (послуг/робіт) та ведення з порушеннями господарської діяльності контрагентами Позивача не є доказами відсутності таких операцій.

Позивач зазначає, що використовує податкову пільгу з ПДВ при постачанні вугільної продукції згідно з п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому при придбанні робіт (послуг) для видобутку вугільної продукції застосовуються норми п.198.5 ст.198 ПКУ. Відповідно, законом покладено обов`язок на позивача скласти та здійснити реєстрацію податкової накладної після проведення фінансово-господарської операції (отримання товару (послуг, робіт) або сплати коштів за них). У той час, як обов`язку Позивача перевіряти джерело походження товарів (послуг/робіт) та загалом господарську діяльність контрагентів за договорами жодним нормативно-правовим актом не встановлено.

Тобто, позивач вважає, що діяв в межах чинного законодавства, на всі суми податку на додану вартість, які включені до податкового кредиту за червень, липень, серпень 2018 р., їм було правомірно нараховано податкові зобов`язання в повному обсязі на суму ПДВ 8 383 978,21 грн. та включено до податкових декларацій з податку на додану вартість за відповідні періоди.

За таких обставин, спірне ППР є незаконним та безпідставним, оскільки Відповідач у вказаному ППР збільшує (тобто донараховує) податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 8 383 978,21 грн. повторно, та разом із тим, нараховує штрафні санкції у розмірі 25% від донарахованої суми (п.123.1. ст. 123 Податкового кодексу України).

Позивач не погоджується з викладеним в акті перевірки порушенням про відсутність справжнього джерела первинного походження ТМЦ (товарно-матеріальних цінностей), надання послуг (виконання робіт), що у свою чергу, на думку Відповідача, свідчить про відсутність дійсної можливості набуття їх у власність, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним у відповідного суб`єкта господарювання. Також в акті наявна інформація, яка свідчить, що «продавець» не здійснює господарської діяльності та функціонує лише для формування неправомірної податкової вигоди у «покупців».

Позивач вказує, що було укладено договори відповідно до ст.10 Закону України «Про публічні закупівлі» через авторизований електронний майданчик «E-tender» шляхом проведення відкритих торгів з оприлюдненням тендерної документації, складеної з додержанням вимог ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі», що містить інструкцію з підготовки тендерних пропозицій, кваліфікаційні критерії до учасників відповідно до ст.16, вимоги встановлені ст.17 цього Закону та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників встановленим критеріям і вимогам згідно з законодавством, в той самий час тендерна документація не містить вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють у електронній системі закупівель довідки про наявність обладнання та матеріально-технічної бази, що відповідає вимогам тендерної документації у розумінні ст.16 Закону України «Про публічні закупівлі».

На виконання п.2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють в електронній системі закупівель довідки про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, що інформують замовника про наявність в учасника працівників, які мають високу кваліфікацію та мають необхідні знання та досвід щодо виконання поставок товару, який є предметом закупівлі, що відповідає вимогам тендерної документації у розумінні ст.16 Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з вимогами п.3. ч.2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють в електронній системі закупівель довідки про виконання аналогічних договорів з доданням до довідки копії аналогічного договору та видаткової накладної до нього.

Крім того переможцями (учасниками) було надано відповідні сертифікати товарів, довідки МВС України про те, що керівники таких контрагентів до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, довідки ДФС України про відсутність у контрагентів заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

Враховуючи наведене, замовник (ДП «Шахта ім. М.С. Сургая») не мав підстав для відхилення тендерної пропозиції учасника через обставини, перелічені у акті перевірки, зокрема, через наявність незначної кількості працівників контрагента, наявність відкритих кримінальних проваджень щодо контрагентів, відсутність реального одержання товару, відсутність ділової цілі та вигоди від правочину тощо.

Позивач зазначає, що не має не має доступу до таких реєстрів та баз даних як: фінансова звітність контрагентів, Єдиний реєстр податкових накладних контрагентів, Єдиний реєстр кримінальних проваджень тощо

Також, зазначає, що наявність кримінального провадження не свідчить про те, що посадові особи контрагента будуть притягнуті до кримінальної відповідальності, крім того, існує презумпція невинуватості - особа вважається невинуватою доти, доки вина її не буде встановлена вироком суду, відсутність ресурсів у контрагентів не свідчить про одержання необґрунтованої вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру тощо.

На сьогоднішній день жодний із нормативно-правових актів не містись положення щодо обов`язку підприємства перед укладанням господарських договорів перевіряти кількість працівників контрагента, податкові накладні, реальність одержання товару третіми контрагентами, наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів тощо.

Щодо відсутності в деяких товарно - транспортних накладних не вказано номер посвідчення водія, відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб вантажоодержувача, не заповнено розділ «вантажно-розвантажувальні операції», відсутній підпис та ПІБ водія/експедитора який здав ТМЦ, позивач пояснює тим, відсутність товарно-транспортних накладних або порушення порядку їх заповнення, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат та податкового кредиту платника податків.

У переліку документів, зазначених у запиті ГУ ДФС у Донецькій області від 06 листопада 2018 року, запит на надання документів, підтверджуючих якість придбаного товару (технічний паспорт, сертифікати, посвідчення, тощо), відсутній, але сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію. Окрім того, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №93 від 26 січня 2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 лютого 2018 р. за № 194/31646 з 1 січня 2018р. обов`язкову сертифікацію продукції скасовано.

Щодо зазначено в акті перевірки, що видаткові накладні складені з порушенням встановленого порядку, де не зазначено місце складання, що є порушенням п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV складені з порушенням п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 за №168/704. Позивач зазначає, що такий реквізит, як місце складання, у переліку обов`язкових реквізитів відсутній. є ою . Ж - () ? , ? их ' , 9 ? « облік та фінансову звітність в Україні». Не є свідченням нереальності господарських операцій й відсутність деталізації їх опису в первинних документах. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту, а відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав відзив у якому зазначив наступне.

Під час перевірки були встановлені порушення вимог пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), у результаті чого занижено ПДВ на 8 383 978 грн., у тому числі: - червень 2018 року у сумі 2927261 грн.; липень 2018 року у сумі 2695106 грн.; серпень 2018 року у сумі 2761611 грн.

Враховуючи обставини викладені в акті перевірки №1345/05-99-14-18/40695853 від 23 листопада 2018, документи надані до перевірки (визначені п. 2.6. акту перевірки №1345/05-99-14-18/40695853 від 23.11.2018), по взаємовідносинам із з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Техенергомаш-РВ» () за червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року; ТОВ «Доненергоекспорт» () за серпень 2018 року не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності ДП «Шахта ім. М.С.Сургая». З огляду, на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин, платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно - правового договору, але в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит, в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, керуючись ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, Головне управління ДФС у Донецькій області, просить відмовити у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.12.2018 № у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

Протокольною ухвалою від 20 серпня 2019 року закрито підготовче провадження по справі №200/6804/19-а та призначено до судового розгляду по суті на 17 вересня 2019 р. 12:30 год.

Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року клопотання представника позивача про заміну сторони по справі задоволено та замінено первинного відповідача по справі Головне управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясував всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» зареєстровано 28.07.2016 № 0000365, Виконавчим комітетом Вугледарської міської ради, податковий номер платника податків - 40695853, місцезнаходження платника податків: 85670 Донецька обл. м. Вугледар. Взято на облік в контролюючих органах 27.06.2016 за № 39, станом на 06.11.2018р. Перебуває на обліку в Мар`їнській ОДПI ГУ ДФС ( Вугледарське відділення), є платником податку на додану вартість з 10.08.2016року, свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ № 200281720; індивідуальний податковий номер 53.

Відповідачем було проведено перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками : ТОВ «Техенергомаш-РВ» () за червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року; ТОВ «Доненергоекспорт» () за серпень 2018 року.

За наслідками перевірки било складено акт перевірки від 23 листопада 2018 року № 1345/05-99-14-18/40695853, висновках якого зазначено що встановлені порушення ДП «Шахта ім.М.С.Сургая» пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 5 розділу ІІІ, п.п. 1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 лютого 2017 року № 276 та 23 березня 2018 року №381), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності, а саме : у червні 2018 року по взаємовідносинам по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «ТЕХЕНЕРГОМАШ-РВ» () за червень, липень, серпень 2018 року на суму ПДВ 7243090,24 грн.; ТОВ «Компанія Термохім» () за липень 2018 року на суму ПДВ 629797,30 грн.; ТОВ «ДОНЕНЕРГОЕКСПОРТ» () за серпень 2018 року на суму ПДВ 511090,67 грн. (т.1 а.с. 15)

На підставі акту перевірки Відповідачем було винесено податкове повідомлення - рішення № від 12 грудня 2018 року про збільшення (нарахування) грошового зобов`язання з ПДВ на суму 8 383 978,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 2 095 994,50 грн. (загальна сума ППР - 10 479 972,50 грн.). (т. 1 а.с. 69 зворотній бік)

Не погодившись із таким ППР Позивач звернувся до ДФС України із скаргою №1402 від 26 грудня 2018 року про скасування податкового повідомлення - рішення № від 12 грудня 2018 року. (т. 1 а.с. 10)

За результатами поданої скарги ДФС України прийняла рішення №1029/6/99-33-11-04-0125 від 04 березня 2019 року, яким спірне податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу Підприємства без задоволення. (т.1 а.с. 12)

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Компанія Термохім» було укладено договори, а саме:

- договір 09 липня 2018року № 25 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави».

Предметом договору є поставка Позивачу (Покупцю) товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. ( т. 1 а.с 89)

- договір від 09 липня 2018року№ 26 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 19510000-4 «Гумові вироби».

Предмет договору поставка Позивачу товару за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 19510000-4 «Гумові вироби», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.(т. 1 а.с. 89 )

На підтвердження виконання умов договорів позивачем до матеріалів справи надано.

Специфікації від 09.07.2018 без номеру на суму 1554949,13 грн. та 3730913,19 грн. (т. 1 а.с. 88, 91 зворотній бік)

Видаткові накладні: від 09.07.2018 № 209 на суму 115318,20 грн., № 213 на суму 194385,00 грн., № 215 на суму 184007,20 грн., № 214 на суму 184719,00 грн., № 208 на суму 195354,00 грн., № 212 на суму 197260,00 грн., від 10.07.2018 № 217 на суму 157320,00 грн., № 218 на суму 181695,87 грн., № 220 на суму 191917,35 грн., № 227 на суму 197070,07 грн., №221 на суму 212843,56 грн., № 226 на суму 193063,10 грн., № 232 на суму 183427,00 грн. , № 225 на суму 218562,00 грн., № 223 на суму 189496,00 грн. , № 222 на суму 219708,43 грн., № 224 на суму 176385,94 грн., № 219 на суму 189304,28 грн., № 231 на суму 183427,00 грн. , №228 на суму 183427,00 грн., № 229 на суму 220112,40 грн., № 230 на суму 216443,86 грн. , від 23.07.2018 №234 на суму 199994,07 грн., № 233 на суму 185111,57 грн., № 235 на суму 164155,97 грн. (т.1 а.с. 208, 216, 218, 220, 222, 224,226,227, 229,231, 232, 234,235,237,238,240,241, 243, 235, 245, 247, 248, )

Оборотно - сальдова відомість з 01.07.2018 по 31.07.2018 (т. 1 а.с. 214)

Товарно-транспортні накладні № Р234 від 23.07.2018, №Р217 від 10.07.2018, № Р209 від 09.07.2018, № Р217 від 09.07.2018, (т.3 а.с. 105, 128, 112)

Податкові накладні від 10.07.2018 №1, від 09.07.2018 №17, від 10.07.2018 №2, №3, №4, №5, №6, №10, №8, №12, №14, №16, від 23.07.2018 № 24, 25, (т.1 а.с. 215, 217, 219, 221, 223, 225, 228, 230, 233, 236, 242, 244, 246 )

Сертифікат відповідності на продукцію «рукава високого тиску» термін дії з 22.05.2017 до 21.05. 2019, сертифікат якості від 05.06.2018 № 05/06/18, (т.3 а.с. 101, 102)

Картки складського обліку , приходні ордери.

В акті перевірки зазначено що були досліждені платіжні доручення : від 20.07.2018 №861 на суму 115318,20 грн., №864 на суму 339015,87 грн, № 862на суму 775187,99 грн., № 863 на суму 955725,20 грн., від 17.07.2018 №784 на суму 2000000,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що видаткові накладні складені з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні «від 16.07.99 № 996-ХІV(далі по тексту Закон № 996-ХІV) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704 (далі по тексту Положення №88), а саме в первинних документах не вказано місце складання.

Під час перевірки не були надані на вимогу посадових осіб контролюючого органу відповідні документи на товар, а саме: відсутні паспорт або сертифікати якості, які б підтверджували якість придбаних товарно-матеріальних цінностей та які є невід`ємною частиною при здійснені постачання товару.

Відсутність перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху), відсутність даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування у інших суб`єктів господарювання. В товарно-транспортних документах не вказано номер посвідчення водія який здійснював перевезення вантажу, відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб вантажоодержувача, не заповнено розділ «вантажно-розвантажувальні операції», відсутній підпис та ПІБ водія/експедитора який здав товарно-матеріальні цінності, тобто ідентифікувати особу, яка фактично мала здійснювати перевезення товару не надається можливим.

В ході проведення перевірки встановлено нереальність (відсутність фактичного здійснення) господарської операції з придбання товарно-матеріальних цінностей що підтверджується:

- відсутністю справжнього джерела первинного походження цих товарно-матеріальних цінностей, відтак не існувало дійсної можливості набуття її у власність, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним у ТОВ "Компанія Термохім" () не є виробником товарів, поставлених на адресу позивача. Відповідно до фінансової звітності за 2017 рік, основні засоби відсутні, нарахування заробітної плати здійснювалось 1-й особі.

- встановлено відсутність даних щодо здійснення операції з придбання товару реалізованого на адресу ТОВ «Компанія Термохім», а в подальшому до позивача та вбачається повний наявний обрив ланцюга та введення в обіг продукції невідомого походження, що не підтверджується фактом (законним джерелом) реального попереднього його одержання.

- встановлено відсутність факту реального одержання ТОВ "Компанія Термохім" відповідної кількості ідентифікованого товару від інших субєктів господарювання у досліджуваному та попередніх звітних періодах, що засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення ТОВ "Компанія Термохім" первинного постачання до позивача.

- відсутня інформація щодо зберігання, або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу.

На підставі викладеного відповідачем в акті зроблено висновок, що господарська діяльність ТОВ "Компанія Термохім" направлена лише на формування неправомірної вигоди третім особам.

Вищезазначені документи не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності.

Судом встановлено, що між Позивачем (Покупець) та ТОВ«Доненергоекспорт» укладено наступні договори:

1. Договір від 19 червня 2018року № 11 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 42419800-4 «Частини конвеєрів». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42419800-4 «Частини конвеєрів», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. (т. 1 а.с. 92)

2. Договір від 23 червня 2018року № 16 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 24951100-6 «Мастильні матеріали». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 24951100-6 «Мастильні матеріали», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. (т. 1 а.с. 95)

3. Договір 03 липня 2018року № 22 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44321000-6 «Кабелі». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44321000-6 «Кабелі», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. (т. 1 а.с. 99)

4. Договір від 02 серпня 2018року № 30 Т про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44110000-4 «Конструкційні матеріали». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44110000-4 «Конструкційні матеріали», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. (т.1 а.с. 106)

5. Договір від 01 серпня 2018року № 114/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44619200-4 «Кабельні барабани» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т. а.с. 109)

6. Договір від 02 серпня 2018року № 117/08 предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 43130000-3 «Бурове обладнання» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т.1 а.с. 117)

7. Договір 03 серпня 2018року № 119/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т.1 а.с. 120)

8. Договір від 14 серпня 2018року № 127/08 Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 42141200-1 «Корпуси підшипників». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42141200-1 «Корпуси підшипників», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

1.2. Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. (т. 1 а.с. 123)

9. Договір від 20 серпня 2018року № 133/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42122000-0 «Насоси» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т.1 а.с. 126)

10. Договір від 20 серпня 2018року № 134/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 42122000-0 «Насоси» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (Т.1 а.с. 129)

11. Договір від 31 серпня 2018року № 141/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т.1 а.с. 132)

12. договір від 31 серпня 2018року № 142/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т. 1 а.с. 135)

13. Договір від 02 серпня 2018року № 116/08, предметом договору визначено, що Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення в асортименті за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44165300-7 «Рукави» далі -Продукція, у кількості та за ціною погодженими обома сторонами відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору, і в терміни обумовлені цим договором. Покупець зобов`язується прийняти поставлену в його власність продукцію і своєчасно, відповідно до умов цього Договору, сплатити її вартість. Постачальник гарантує Покупцеві, що продукція, яка поставляється за даною угодою, нікому іншому не продана, не належить, не знаходиться у заставі, в спорі та (або) під арештом, а також треті особи не мають на неї ніяких прав. (т. 1 а.с. 113)

14. Договір від 16 липня 2018року № 29 Т Про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (СРV): 44163000-3 «Труби та арматура». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом державного класифікатору 021:2015 (СРV): 44163000-0 «Труби та арматура», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. (т.1 а.с. 102)

На підтвердження виконання договорів позивачем надано:

Видаткові накладні № 556 від 22.08.2018року, № 513 від 03.08.2018року, № 564 від 03.08.2018 року, № 563 від 09.08.2018 року, № 548 від 17.08.2018 року, № 546 від 14.08.2018 року, № 536 від 09.08.2018 року, № 505 від 02.08.2018 року, № 581 від 23.08.2018року, № 562 від 03.08.2018 року, № 502 від 01.08.2018 року, № 535 від 09.08.2018 року, № 512 від 03.08.2018 року, № 582 від 23.08.2018 року, № 523 від 03.08.2018року, № 589 від 31.08.2018 року, № 590 від 31.08.2018 року, № 498 від 02.08.2018 року; (т.2 а.с. 27, 29, 30, 32, 34, 36, 37, 40, 41, 43, 44, 46, 48,50, 54, 56, 58)

Товарно-транспортні накладні № Р556 від 22.08.2018року, Р513 від 03.08.2018року, № Р548 від 17.08.2018року, № Р523 від 03.08.2018року, № Р589 від 31.08.2018року. (т.2 а.с. 33, 38, 49, 51, 57)

Податкові накладні: від 01.08.2018 №1, від 02.08.2018 №6, від 02.08.2018 №7, від 03.08.2018 №8, 12, 14,15, 18, від 09.08.2018 №26, 27, 28, від 14.08.2018 №36, від 17.08.2018 № 40, від 22.08.2018 №47, від 23.08.2018 №48,49, від 31.08.2018 №70 , 71 (т.2 а.с. 26, 28, 31, 39, 45, 47, 52, 55)

Оборотно-сальдові відомості з 01.08.2018 по 31.08.2018 (т.2 а.с. 25) Приходні ордери та картки складського обліки

В акті перевірки зазначено що були надані та досліджені специфікації: б/н від 14.08.2018 року до договору № 127/08 від 14.08.2018 року, б/н від 02.08.2018 року до договору № 30Т від 02.08.2018 року, б/н від 19.06.2018 року до договору № 11Т від 19.06.2018року, б/н від 16.07.2018 року до договору № 29Т від 16.07.2018року, б/н від 23.06.2018 року до договору № 16Т від 23.06.2018року, б/н від 03.07.2018 року до договору № 22Т від 03.07.2018року, б/н від 20.08.2018 року до договору № 133/08 від 20.08.2018року, № 1 від 02.08.2018 року, № 2 від 31.08.2018 року, №3 від 10.09.2018 року до договору № 116/08 від 02.08.2018 року, №1 від 01.08.2018 року до договору № 114/08 від 01.08.2018 року, № 1 від 20.08.2018 року до договору № 134/08 від 20.08.2018року, № 1від 03.08.2018 року до договору № 119/08 від 03.08.2018року, № 1 від 31.08.2018 року до договору № 141/08 від 31.08.2018 року, №1 від 31.08.2018 року до договору № 142/08 від 31.08.2018року, №1 від 02.08.2018 року до договору № 117/08 від 02.08.2018року;

Платіжне доручення № 1169 від 22.08.2018; платіжне доручення № 1333 від 14.09.2018 року; платіжне доручення № 1330 від 14.09.2018 року; платіжне доручення № 1380 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1379 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1335 від 14.09.2018 року; платіжне доручення № 1381 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1382 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1383 від 18.09.2018року; платіжне доручення № 1385 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1387 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1388 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1400 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1406 від 18.09.2018 року; платіжне доручення № 1407 від 18.09.2018року;

Рахунок на оплату № 610 від 09.08.2018 року; рахунок на оплату № 611 від 03.08.2018 року; рахунок на оплату № 542 від 02.08.2018 року; рахунок на оплату № 637 від 31.08.2018 року; рахунок на оплату № 636 від 31.08.2018 року; рахунок на оплату № 628 від 23.08.2018 року; рахунок на оплату № 627 від 23.08.2018 року; рахунок на оплату № 609 від 03.08.2018 року; рахунок на оплату № 604 від 22.08.2018 року; рахунок на оплату № 589 від 14.08.2018року; рахунок на оплату № 592 від 17.08.2018 року; рахунок на оплату № 552 від 03.08.2018 року; рахунок на оплату № 545 від 03.08.2018 року; рахунок на оплату № 537 від 02.08.2018 року;

В акті перевірки відповідачем зазначено наступне.

В товарно-транспортних накладних відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб, що унеможливлює ідентифікувати осіб, які фактично мали здійснювати операції з перевезення товару, також на заповнено інформацію про «вантажно-розвантажувальні операції», не вказано супровідні документи на вантаж адже транспортна документація відноситься до первинних документів, на основі яких ведеться бухгалтерський облік.

По №116/08 від 02.08.2018 року, № 133/08 від 20.08.2018 року, № 114/08 від 01.08.2018 рок, № 16Т від 23.06.2018року, №134/08 від 20.08.2018 року, №22Т від 03.07.2018року, № 142/08 від 31.08.2018року, № 117/08 від 02.08.2018року, № 11Т від 19.06.2018 року товарно-транспортна документація не надана.

Видаткові накладні складені з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні « від 16.07.99 № 996-ХІV( далі по тексту Закон № 996-ХІV) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за № 168/704 (далі по тексту Положення №88), а саме в первинному документі не вказано місце складання.

Відсутністю справжнього джерела первинного походження цих товарно-матеріальних цінностей, відтак не існувало дійсної можливості набуття її у власність, а тому відсутній факт володіння відповідним активом та розпорядження ним у відповідного суб`єкта господарювання, ТОВ "Доненергоекспорт» не є виробником товарів, поставлених на адресу позивача, основний вид діяльності. Відповідно до фінансової звітності нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» від 11.09.2018 № нарахування заробітної плати в 1 півріччі 2018 року здійснювалось 4-м особам.

Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна інформація щодо відкритого кримінального провадження слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 04.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.364КК. В ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено організоване злочинне угрупування, члени якого причетні до впровадження протиправних фінансових механізмів, направлених на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності (далі - СГД) та розкрадання державних / бюджетних коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018р. було накладено арешт на майно контрагента ТОВ "Доненергоекспорт», «Техенергомаш-РВ». Крім того, встановлено, що у документах бухгалтерського та податкового обліку службовими особами ТОВ «Техенергомаш-РВ» відображено здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (), які мають ознаки фіктивності. Під час здійснення перевірки було встановлено, що ТОВ «Техенергомаш-РВ» мав взаємовідносини з контрагентами-постачальниками які мають ознаки фіктивності, одним з яких є ТОВ «Коллет» . ТОВ "Колетт" () не є виробником товарів/робіт/послуг поставлених на адресу ТОВ "Техенергомаш-РВ", які в подальшому було реалізовано до позивача.

Відсутність підтверджуючих якість придбаного товару документів, позивачем до перевірки не надано документів, які підтверджують якість придбаного товару, що поставляється Постачальником, яка повинна відповідати вимогам, які узгоджені поміж Сторонами на момент постачання «Товару» та підтверджується: сертифікатом якості, реєстраційним посвідченням та/або іншим документом, яке підтверджує якість «Товару», а також стандартам, підтвердженим в Україні.

Фактично ТОВ «Доненергоекспорт» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з позивачем - постачання (продажу) і складено первинні документи всупереч норм законодавства відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Техенергомаш -РВ» було укладено наступні договори.

1. Договір від 18.06.2018р. №8Т «Про надання послуг» код ДК 021:2015 (CPV) : 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» № закупівлі : UA - 2018-04-16-001814-а. (т.1 а.с. 77)

Відповідно до умов договору Позивач, іменоване надалі «Замовник» та ТОВ «Техенергомаш -РВ» (далі - «Виконавець»), з іншої сторони уклали договір за результатами проведення тендерних торгів на закупівлю послуг за кодом ДК 021:2015 (CPV) : 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування». Предметом договору визначено, що Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг за кодом ДК 021:2015 (CPV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» щодо виконання ремонту наступного обладнання:

-капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.000.З - 700 шт.( згідно технічного завдання)

- капітальний ремонт гідродомкрату пересування 3 КД90Т.03.000П ( діам.125мм., крок -630 мм)- 10 шт.. (згідно технічного завдання),

за кодом та назвою програмною класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1101590 «Здійснення заходів із забезпечення вітчизняного виробництва вугільної продукції та подальшого реформування державного сектору вугільної промисловості», кодом економічної класифікації видатків бюджету/код класифікації кредитування бюджету 3210 а Замовник - прийняти і оплатити надані Послуги.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 26.06.2018р. до договору №8Т від 18.06.2018р., було внесено зміни до п.п. 1.1. п.1 «Предмет договору», та зазначений пункт було викладено в наступній редакції: «Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов`язки з надання послуг за кодом ДК 021:2015 (CPV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» щодо виконання ремонту наступного обладнання : -капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.000.З - 700 шт.( згідно технічного завдання)- капітальний ремонт гідродомкрату пересування 3 КД90Т.03.000П ( діам.125мм., крок -630 мм)- 10 шт. (згідно технічного завдання), а Замовник - прийняти і оплатити надані Послуги.»

2. Договір 18 червня 2018року №9 Т Про закупівлю товарів «Гірниче обладнання». Предметом договору визначено, що Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар «Гірниче обладнання», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. (т.1 а.с. 80)

3. Договір від 02 липня 2018року №21 Т Про надання послуг «Послуги з ремонту і технічного обслуговування». Позивач надалі «Замовник» з однієї сторони, та Товариство з Обмеженою відповідальністю «Техенергомаш - РВ», уклали цей договір, за результатами проведення тендерних торгів на закупівлю послуг за кодом ДК 021:2015 (СРV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» про наступне. Предмет договору Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе обов`язки з наданням послуг за кодом ДК 021:2015 (СРV): 50000000-5 «Послуги з ремонту і технічного обслуговування» щодо виконання капітального ремонту очисного комбайну 2 ГШ68Б.00.00.000Р, а Замовник - прийняти і оплатити надані Послуги. Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. (т. 1 а.с. 83)

На виконання умов договорів позивачем надані наступні документи.

Акти приймання - здачі обладнання після капітального ремонту від 20.06.2018. №20/06-1, від 27.06.2018 № 27/06-1,від 30.06.2018 № 30/06-1; від 07.07.2018 № 07/07-1; від 11.07.2018 №11/07-1;від 16.07.2018 №16/07-1; від 18.07.2018 №18/07-1; від 21.07.2018№21/07-01;від 22.07.2018 №22/07-1; від 25.07.2018 №25/07-1; від 28.07.2018 №28/07-1; від 01.08.2018 №01/08-1; від 09.08.2018 № 09/08-1 на капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.003 в кількості 503шт за ціною 33040грн за одиницю на суму 16619120грн. , ПДВ 3323824грн та на капітальний ремонт гідродомкрату пересування ЗКД90Т.03.000П в кількості 93шт. за ціною 21159,7грн за одиницю, на суму 1967852,1грн., ПДВ 393570,42грн. №22 від 07.07.2018, №24 від 28.07.2018 . №02/08-1 від 02.08.2018 .(т. 1 а.с. 159, 160, 171, 172, 181, 182, 186, 187, 191, 192, 196, 197, 201, 202, 205, 206, 210, 211, т. 2 а.с. 8, 9, 13, 14, 21, 22)

Видаткові накладні від 20 червня 2018 року №20/06-1 від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 №11/07-1, від 16.07.2018 №16/07-1, від 18.07.2018 №18/07-1, від 21.07.2018№21/07-01, від 22.07.2018 №22/07-1, від 25.07.2018 №25/07-1, від 28.07.2018 №28/07-1, від 01.08.2018 №01/08-1, від 09.08.2018 № 09/08-1. від 20.06.2018 № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, від 02.08.2018 №0208-1, (т. 1 а.с. 148,151,152,153,156, 161, 173, 176, 178, 183,188, 193, 198, 203, 207, 212, т. 2 а.с. 10, 14, 23, )

Планова калькуляція на капітальний ремонт очисного комбайну (т.2 а.с. 15)

Товарно-транспортні накладні 20.06.2018 №20/06-2, від 30.06. 2018 № 30/06-2 , від 07.07.2018 № 07/07-2, від 11.07.2018 № 11/07-2, від 16.07.2018 №14/07-1, від 18.07. 2018 №18/07-1, від 21.07.2018 № 21/07-1, від 22.07.2018 № 22/07-1, від 25.07.2018 № 25/07-1, від 28.07.2018 № 28/07-1, від 01.08.2018 № 01/08-1, від 09.08.2018 № 09/08-1 від 20.06.2018 № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 № 07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, від 02.08.2018 № 02/08-1 (т. 1 а.с. 149,154, 157, 162, 174, 177, 179, 184, 189, 194, 199, 204, 208, 213, т.2 а.с. 11, 19, 24,)

Податкові накладні що було виписано на адресу ДП «Шахта ім. М.С.Сургая» контрагентом-постачальником ТОВ «Техенергомаш -РВ» за період червень, липень, серпень 2018 року: від 28.08.2018 №52, від 22.08.2018 №42, від 09.08.2018 № 16, від 01.08.2018 №2, від 28.07.2018 №42, від 25.07.2018 № 36, від 22.07.2018 № 33, від 21.07.2018 № 26, від 18.07.2018 № 23, від 16.07.2018 № 23, від 11.07.2018 №8, від 07.07.2018 № 2, від 30.06.2018 № 25, від 20.06.2018 № 20 від 11.07.2018 №7, від 07.07.2018 № 3, від 30.06.2018 № 26, від 20.06.2018 від 19, від 02.08.2018 № 5, від 28.08.2018 №52, від 28.08.2018 №52, від 27.08.2018 №49, від 22.08.2018 № 42, від 22.08.2018 № 42, від 09.08.2018 № 16, від 09.08.2018 № 16, від 02.08.2018 № 5, від 01.08.2018 № 2, від 01.08.2018 № 2, від 28.07.2018 № 42, від 25.07.2018 №36, від 25.07.2018 № 36, від 22.07.2018 № 33, від 21.07.2018 № 32, від 21.07.2018 № 32, від 18.07.2018 № 26, від 18.07.2018 №26, від 16.07.2018 № 23, від 16.07.2018 № 23, від 11.07.2018 № 7, від 11.07.2018 № 8, від 11.07.2018 № 8, від 07.07.2018 № 3, від 07.07.2018 №2, від 07.07.2018 № 2, від 30.06.2018 №26, від 30.06.2018 №26, від 30.06.2018 №26, від 30.06.2018 №26, від 30.06.2018 № 26, від 30.06.2018 № 26, від 20.06.2018 № 25, від 20.06.2018 №19 (15 накладних), від 20.06.2018 №20 (т. 1 а.с. 150, 155, 158, 166, 170, 175, 180, 185, 190, 195, 200, 209, т. 2 а.с. 7, 12, 20, ).

Приходні ордери та картки складського обліку

Оборотно- сальдові відомісті з 01.06.2018 по 31.06.2018 , з 01.07.2018 по 31.07.2018, з 01.08.2018 по 30.08.2018, ТОВ «Техенергомаш -РВ» (т. 1 а.с. 146 т.2 а.с. 6 т.3 а.с. 84)

В акті перевірки зазначено що підчас перевірки були досліджені: рахунок - фактура від 20червня за №20/06-2 на капітальний ремонт стійки 3КД90.12.01.003-700шт , від 20.06.2018 № 20/06-1, від 30.06.2018 № 27/06-1, від 07.07.2018 №07/07-1, від 11.07.2018 № 11/07-1, платіжні доручення від 26.06.2018 №624, від 12.07. 2018 №751, від 20.07. 2018 №858

В акті перевірки зазначено наступне.

1. Відсутність перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху), відсутність даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування у інших суб`єктів господарювання. В товарно-транспортних документах не вказано номер посвідчення водія який здійснював перевезення вантажу, відсутні посади та ПІБ відповідальних осіб вантажоодержувача, не заповнено розділ «вантажно-розвантажувальні операції», відсутній підпис та ПІБ водія/експедитора який здав товарно-матеріальні цінності, тобто ідентифікувати особу, яка фактично мала здійснювати перевезення товару не надається можливим

2. Під час перевірки не були надані на вимогу посадових осіб контролюючого органу відповідні документи на товар, а саме: відсутні паспорт або сертифікати якості, які б підтверджували якість придбаних товарно-матеріальних цінностей та які є невід`ємною частиною при здійснені постачання товару.

3. відсутність обов`язкових реквізитів у первинних документах всупереч нормам частиною 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», дефектність змісту та форм первинних документів, акти здачі- приймання виконаних робіт, видаткові накладні, складено з порушенням встановленого порядку, де не зазначено місце складання.

4. Наявна інформація, яка свідчить, що «продавець» не здійснює господарської діяльності та функціонує лише для формування неправомірної податкової вигоди у «покупців». Номенклатура товару податкових накладних виписаних ТОВ "Техенергомаш-РВ" та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, свідчить про декларування діяльності з неспеціалізованої оптової торгівлі тобто діяльність яка потребує значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу, але здійснення продажу значної кількості товарів/робіт/послуг неможливі за наявності у штаті підприємства 3-х осіб при тому, адже відповідні послуги із залучення стороннього трудового ресурсу з надання послуг з ремонту не придбавалися. Інформація про наявність основних засобів відсутня.

Крім того, відсутня інформація щодо зберігання, або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу. Фактично ТОВ «Техенергомаш-РВ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ДП "Шахта ім. М.С.Сургая" - постачання (продажу) і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

ТОВ « ТЕХЕНЕРГОМАШ - РВ» не надавало до податкового органу за місцем реєстрації декларацію з податку на прибуток за 2017 рік та Фінансовий звіт за 2017 рік , навіть не відкрито ІКПП з даного податку. В видаткових накладних зазначається, що підприємство є платником податку на прибуток на загальних підставах. Таким чином, вбачається мінімізація доходів та маніпулювання показниками податкової та фінансової звітності.

Крім того, відсутня інформація щодо перевезення (навантаження, розвантаження) або виробництва вищезазначених товарів, його фізичні і хімічні властивості, яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для такої операції, наприклад, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення, обсяги фізичного руху товару в обмежені проміжки часу.

З огляду на вищенаведене вбачається, що господарська діяльність ТОВ "Техенергомаш-РВ" направлена лише на формування неправомірної вигоди третім особам

з наявністю кримінального впровадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна інформація щодо відкритого кримінального провадження слідчими органами прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002035 від 04.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.364КК. В ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено організоване злочинне угрупування, члени якого причетні до впровадження протиправних фінансових механізмів, направлених на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності (далі - СГД) та розкрадання державних / бюджетних коштів. Також зазначено, що членами угрупування створено та придбано низку підконтрольних підприємств, а саме: ТОВ «ТД «Дніпропроммаш» (), ТОВ «Дніпропроммаш» (), ТОВ «Візарремпром» (), ТОВ «ТД «Дніпроммаш» (), ТОВ «Новарт Форм» (), ТОВ «Спецукртехремонт» (), ТОВ «Техпром-Д» (), ТОВ «Техенергомаш-РВ» (), ТОВ «Алітус трейд» (), ТОВ «Київ-Євро Білд Груп» (), ТОВ «Дельта строй плюс» () та інші (на даний час здійснюються заходи спрямовані на встановлення підконтрольних фіктивних СГД), що зареєстровані на номінальних керівників та засновників, які реального відношення до їх діяльності та управління коштами на їх рахунках не мають. Також зазначено, що дані суб`єкти господарської діяльності, в т.ч. ТОВ «Техенергомаш-РВ», використовуються у єдиній злочинній діяльності, направленій на надання легально діючим підприємствам незаконних послуг по переведенню безготівкових коштів в готівкові та забезпечення фіктивними бухгалтерськими документами у сфері будівництва, надання послуг з поточного та капітальних ремонтів об`єктів нерухомості, виробничої техніки, а також постачання відповідних комплектуючих для здійснення такої діяльності, які у подальшому використовувалися службовими особами вказаних підприємств для збільшення валових витрат, податкового кредиту та документального підтвердження використання грошових коштів, з метою розкрадання державних грошових коштів і ухилення від сплати обов`язкових податкових платежів. Крім того, у слідства є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які розміщені на рахунках ТОВ «Техенергомаш-РВ» , є предметом та доказом розслідуваних злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.212 КК України, тобто здобуті злочинним шляхом. В подальшому, на рахунки вказаних підприємств, невстановленими членами угрупування було налагоджено надходження безготівкових грошових коштів від вітчизняних СГД різних форм власності, які в свою чергу, перераховуються на рахунки низки інших підконтрольних суб`єктів господарювання, з окремими ознаками фіктивності. Також у вказаних вище СГД з ознаками «ризиковості» відсутні необхідні умови для здійснення виготовлення та вирощування сільсько-господарської продукції та відповідних ТМЦ, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активі, складські приміщення, транспортні засоби. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018р. було накладено арешт на майно «Техенергомаш-РВ».

В Єдиному державному реєстрі судових рішень також наявна інформація, що Шостим слідчим ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000171 від 06.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України. Слідчий вказує, що відповідно висновку дослідження фінансово-господарської діяльності встановлено, що службові особи ТОВ «Норма Плюс» () задекларували податковий кредит за операції по взаємовідносинам із підприємствами які мають ознаками «фіктивності»: ТОВ «Онікс Компонент» (). Також, в ході аналізу наявних баз даних ДФС України встановлено, що ТОВ «Норма Плюс» () в період 2017-2018 років мало фінансово-господарські взаємовідносини із ТОВ «БК «Вільнюс» (41289225), ТОВ «Імекс Постач» (41550497), ТОВ «Інтермайн» (41650766), які в свою чергу, згідно матеріалів кримінального провадження є пов`язаними із ТОВ «Керлін Профі» (41540604), ТОВ «Трейдінг Комершиал» (41654415), ТОВ «Будпрофі Груп» (41499310), ТОВ «Агро АС» (41641196), ТОВ «Норвей Стандарт» (41823579), ТОВ «Соя- Груп» (41564630), ТОВ «Трінова» (), ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (41880375), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (41883664), ТОВ «Євро Будс» (), ТОВ «Смарт-Буд Трест» ().

Окрім іншого, досудовим розслідуванням кримінального провадження, встановлено, що ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (41880375), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (41883664), ТОВ «Євро Будс» () здійснювали фінансово-господарські операції із постачання товарів в адресу ТОВ «ТД Дніпропроммаш» (), ТОВ «Техенергомаш-РВ» ().

Крім того, встановлено, що у документах бухгалтерського та податкового обліку службовими особами ТОВ «Техенергомаш-РВ» () відображено здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Коллет» (), ТОВ «Інтел Трейдіт» (), ТОВ «Євро-Програмування» (), ТОВ «Київ-Житлобуд» (), ТОВ «Авто-Трейд ЮА» (), які мають ознаки фіктивності.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Суд враховує, що наявність податкових накладних є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Від встановлення цієї обставини залежить оцінка податкових накладних як правової підстави для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Розділ V Податкового кодексу України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Згідно п.п. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, податковий кредит - це елемент розрахунку суми податку на додану вартість, яку має сплатити платник до бюджету. Це по суті розмір податку на додану вартість, що був оплачений платником податку на додану вартість на користь своїх контрагентів-інших платників податку на додану вартість, з приводу якої в останніх вже виник обов`язок щодо сплати відповідної суми податку до бюджету.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Тобто, отримавши податкові накладні від контрагентів, у позивача виникло право на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Позивач використовує податкову пільгу з ПДВ при постачанні вугільної продукції згідно з п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення», тому, при придбанні робіт, послуг для видобутку вугільної продукції застосовуються норми п.198.5 ст.198 ПКУ.

Відповідно до п.198.5 б ст.198 ПКУ Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу). Тобто позивачем, одночасно при нарахуванні податкового кредиту з ПДВ нараховуються податкові зобов`язання з ПДВ в повному обсязі. Дана обставина позивачем не досліджувалась, оскільки як було зазначено в судовому засіданні представником відповідача, перевірка проводилась виключно з питань достовірності формування та віднесення сум з податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість.

Зведені податкові накладні були позивачем формовані, надані до матеріалів справи.

Статтею 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п. 44.1 якої для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст. 50 цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом були досліджені первинні документи, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов`язані з рухом активів, виконанням зобов`язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладених позивачем договорах, та підтверджують обґрунтованість формування податкового кредиту за досліджуваними господарськими операціями.

Щодо недоліків заповнення товарно- транспортної накладної, на які відповідач вказує в акті перевірки та відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з пунктами 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Окрім цього, за умови встановлення факту перевезення товару у процесі його поставки від заявлених контрагентів порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.

Таким чином, суд приймає довід позивача що товарно-транспортна накладна не первинним бухгалтерським документом.

Щодо твердження відповідача, що відсутність відповідних документів на товар, а саме: відсутні паспорт або сертифікати якості, які б підтверджували якість придбаних товарно-матеріальних цінностей та які є невід`ємною частиною при здійснені постачання товару, суд зазначає, що сертифікати якості не є первинним бухгалтерським документом ,та також не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача і вбачається з матеріалів справи, висновки, що надані контрагентами позивача послуги не спричинили реального настання правових наслідків, зроблені відповідачем на підставі податкової інформації.

Однак, суд зазначає, що вказана податкова інформація містить лише дані про результати господарської діяльності кожного контрагента позивача окремо за період, в якому виникли спірні правовідносини. Контролюючим органом не перевірялась і не оцінювалась діяльність контрагентів позивача в періоди, які передували укладенню спірних правочинів, у зв`язку з чим суд вважає, що висновки відповідача про нереальний характер здійснення господарських операцій позивачем з вищезазначеними контрагентами щодо яких виник спір, є безпідставними і зроблені в результаті припущень, що виключає можливість покладення їх в основу спірного рішення.

Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання зазначеними підприємствами, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності.

Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджено надання позивачем до контролюючого органу податкової звітності з податку на додану вартість та відповідність даних, що містяться в наданій податковій звітності, даним первинного бухгалтерського обліку.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Суд не приймає довід відповідача, що відсутність реального здійснення господарської операції та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості наміру платників податків - учасників відповідної операції, оскільки в даному спорі відсутні докази дефектних відповідних первинних документів у позивача, оскільки товарно- транспорті накладні та сертифікат відповідності (на які посилається відповідач) не є первинними бухгалтерськими документами, оцінка цим твердженням була надана вище, а відсутність в актах здачі- приймання виконаних робіт, видаткових накладних, місця складання також не може ставити під сумнів операцію в цілому.

Доказів щодо недостатньої обережності у підприємницької діяльності позивача, відповідачем також не надано.

Позивачем договори №8т від 18.06.2018, №9т від 18.06.2018, №21 від 02.07.2018, №25т від 09.07.2018, №26т від 09.07.2018, №11т від 19.06.2018, №16т від 23.06.2018, №22т від 03.07.2018, №29т від 16.07.2018, №30т від 02.08.2018 було укладено відповідно до ст..10 Закону України «Про публічні закупівлі» через авторизований електронний майданчик «E-tender» шляхом проведення відкритих торгів з оприлюдненням тендерної документації, складеної з додержанням вимог ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі», що містить інструкцію з підготовки тендерних пропозицій, кваліфікаційні критерії до учасників відповідно до ст.16, вимоги встановлені ст.17 цього Закону та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників встановленим критеріям і вимогам згідно з законодавством, в той самий час тендерна документація не містить вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про публічні закупівлі» у тендерній документації Замовником були встановлені наступні кваліфікаційні критерії: наявність обладнання та матеріально- технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

На відповідність вимогам п.1 переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють у електронній системі закупівель довідки про наявність обладнання та матеріально-технічної бази, що відповідає вимогам тендерної документації у розумінні ст.16 Закону України «Про публічні закупівлі».

На відповідність вимогам п.2 переможці торгів (учасники торгів)оприлюднюють в електронній системі закупівель довідки про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід які інформують замовника про наявність в учасника працівників, які мають високу кваліфікацію та мають необхідні знання та досвід щодо виконання поставок товару, який є предметом закупівлі, що відповідає вимогам тендерної документації у розумінні ст.16 Закону України «Про публічні закупівлі».

На відповідність вимогам п.3. переможці торгів (учасники торгів) оприлюднюють в електронній системі закупівель довідки про виконання аналогічних договорів з доданням до довідки копії аналогічного договору та видаткової накладної до нього.

Переможцями (учасниками) надаються відповідні сертифікати товарів, Довідки МВС України про те, що керівники таких контрагентів до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, Довідки ДФС України про відсутність у контрагентів заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

Тендерна документація надана позивачем до матеріалів справи.

Суд погоджується з доводом позивача, що наявність кримінального провадження не свідчить про те, що посадові особи контрагента будуть притягнуті до кримінальної відповідальності, крім того, існує презумпція невинуватості - особа вважається не винуватою доти, доки вина її не буде встановлена вироком суду, відсутність ресурсів у контрагентів не свідчить про одержання необґрунтованої вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру тощо.

Крім того, позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентом, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Таким чином, Європейський суд з прав людини та чинне законодавство України чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків та наголошує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. "б" 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення податковий орган діяв всупереч вимог закону та безпідставно збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не спростоване відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, позивачем надані до матеріалів справи документи бухгалтерського та податкового обліку, що є підтвердженням реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно пп. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд не бере до уваги розбіжності, виявлені у даних контрагентів позивача при їх співставленні, оскільки в даному випадку будь-яке порушення спричиняє відповідальність та негативні наслідки лише для особи - порушника. Позивач не може відповідати за будь-які неправомірні дії своїх контрагентів.

В процесі розгляду справи відповідачем доказів, крім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не надано, відомостей про наявність інших доказів, які могли б бути витребувані судом, відповідачем не надано.

Водночас позивачем з посиланням на належні докази, що долучені до матеріалів справи, доведено обставину реального здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що позивачем податковий кредит з податку на додану вартість по фінансово-господарським операціям з контрагентами-постачальниками ТОВ «Техенергомаш-РВ» ТОВ «Компанія Термохім» ТОВ «Доненергоекспорт», за спірний період сформовано з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а саме, позивачем в підтвердження позовних вимог надана вся первинна документація, в тому числі податкові накладні, копії яких досліджені в судовому засіданні.

Крім того, суд відзначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлені вимоги щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Представник позивача просить суд стягнути на свою користь судові витрати з надання правничої допомоги позивачу у сумі 1018,13 грн.

На підтвердження оплати позивачем понесених судових витрат, представник позивача Галущак С.М. надав оригінал квитанції від 13 серпня 2019 року про сплату позивачем гонорару у розмірі 1018, 13 грн. (том 4 арк. справи 126).

Окрім того, надано завірену копію Угоди про надання правової допомоги №281/07 від 19.07.2019; Завірену копію Додатку №1 до Угоди про надання правової допомоги №281/07 від 19.07.2019 - Вартість послуг з надання правової допомоги; Завірену копію Додатку №2 до Угоди про надання правової допомоги №281/07 від 19.07.2019 - Доручення №1.; Завірену копію Додатку №3 до Угоди про надання правової допомоги №281/07 від 19.07.2019 - Додаткова угода від 24.07.2019 про зміну платіжних реквізитів адвоката.; Завірену копію Акту наданих послуг №1 від 24.07.2019 (1 арк.) до Угоди про надання правової допомоги №281/07 від 19.07.2019.; Завірену копію наказу №66-к/к від 02.07.2019 про призначення директора Сівцова С.В.; Завірену копію наказу №563 від 07.11.2018 про призначення голови комісії з реорганізації Сівцова С.В.

Вирішуючи заяву представника позивача, суд виходить з того, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, в матеріалах справи міститься завірена копія Додатку № 1 до Угоди про надання правової допомоги № 281/07 від 19 липня 2019 року - вартість послуг з надання правової допомоги , де визначена вартість представництва за захист інтересів підприємства у суді - 53 % від прожиткового мінімуму для працездатних осбі у сумі 1018,13 грн.

Тому враховуючи вищевикладене, суд вважає співмірною у цій справі компенсацією вартості виконаної роботи у сумі 1018,13 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує стягнути судові витрати у розмірі 19210,00 грн., здійснені Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податковою служби у Донецькій області.

Керуючись ст. 2, ст. 8-15, ст.19-21, ст. 72-78, ст. 90, ст. 139, ст. 199-228, ст. 241-255, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» (, адреса: 85670, м. Вугледар, Донецька область) до відповідача Головного управління ДПС у Донецькій області (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про скасувати податкове повідомлення рішення від 12 грудня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ та нарахування штрафних санкцій на суму 10 479 972, 50 грн., - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 12 грудня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ та нарахування штрафних санкцій на суму 10 479 972 , 50 грн.

Стягнути на користь Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецької області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецької області на користь Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» судові витрати на правову допомогу у сумі 1018,13 грн.

Повний текст рішення виготовлений 31 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.В. Шинкарьова