Справа № 280/2548/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 жовтня 2019 року (15 год. 44 хв.)Справа № 280/2548/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача -Клюйко А.А.,

відповідача - Ігнатченко М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь -Буд» (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, буд. 103/2, )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, )

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь -Буд» (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № ЗП 435/580/АВ/П/ТД-ФС від 21.02.2019, якою на позивача накладено штраф в розмірі 625 950,00 грн.

Ухвалою суду від 18.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09.07.2019.

Протокольною ухвалою суду від 09.07.2019 відкладено підготовче засідання на 22.07.2019.

Ухвалою суду від 22.07.2019 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 23.09.2019.

Ухвалою суду від 23.09.2019 поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 23.09.2019 відкладено підготовче засідання на 10.10.2019.

Ухвалою суду від 10.10.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження строком на 30 днів, підготовче засідання призначено на 22.10.2019.

Протокольною ухвалою суду від 22.10.2019 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, в обґрунтування заявлених вимог посилається на відсутність виявлених відповідачем правопорушень, що в свою чергу призвело до протиправності прийняття оскаржуваної постанови. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, в обґрунтування своєї правової позиції відповідачем був поданий відзив на позовну заяву в якому зазначає про доведеність виявлених правопорушень та правомірність прийнятої постанови. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно наказу Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 203 від 28.01.2019 року про проведення інспекційного відвідування TOB «Південь-Буд» з питань додержання законодавства про працю, оформлення трудових відносин, строків виплати заробітної плати, дотримання мінімальних гарантій в оплаті праці видано направлення на проведення інспекційного відвідування № 132 від 28.01.2019 року в якому вказаний перелік питань, що перевірявся під час заходу державного нагляду у вигляді інспекційного відвідування.

З 28 по 31 січня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області в. було проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Буд», за результатами якого інспектором праці Кропивою С.А. було складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 435/580/АВ від 31 січня 2019 року (надалі - Акт інспекційного відвідування).

В Акті інспекційного відвідування зазначається порушення TOB «Південь-Буд» ч. 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України),а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були допущенні до роботи без укладання трудового договору, не зважаючи на укладені між TOB «Південь-Буд» та цими особами цивільно-правових договорів.

05.02.2019 Акт інспекційного відвідування було отримано позивачем поштою (№ 449) виразом з Приписом про усунення виявлених порушень № ЗП435/580/АВ/П від 31.01.2019 року (надалі - Припис).

13.02.2019 TOB «Південь-Буд», подав свої зауваження на Акт інспекційного відвідування та скаргу на Припис (копії цих документів додаються до позовної заяви). Відповіді на зауваження та скаргу від Головного управління Держпраці у Запорізькій області не надходило.

21.02.2019 без участі TOB «Південь-Буд» була розглянута справа про накладення штрафу, за результатами якої Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області була прийнята Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 435/580/АВ/П/ТД-ФС, якою на TOB «Південь-Буд» було накладено штраф у розмірі 625 950 грн.

Щодо укладених цивільно-правових договорів між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та TOB «Південь-Буд», судом встановлено наступне.

Відповідач зазначає, що вбачається масовий набір працівників на виконання ідентичної роботи на одній і тій самій території. При цьому, не вказується кінцевий результат наданих послуг із зазначенням кількісних та якісних показників, не визначено чіткого обсягу робіт, які мають бути виконані. З цього вбачається, що дані роботи не мають на меті кінцевого результату, а навпаки, вищезазначені особи, на протязі тривалого часу, систематично займалися однією і тією самою роботою.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та TOB «Південь-Буд» були укладені цивільно-правові договори: № 04 від 02.04.2018; №30 від 01.05.2018; у № 52 від 01.06.2018; № 13 від 02.04.2018; № 41 від 01.05.2018; № 49 від 01.06.2018; № 06 від 02.04.2018; № 32 від 01.05.2018; № 11 від 02.04.2018; № 38 від 01.05.2018; № 08 від 02.04.2018; № 34 від 01.05.2018( копії яких додаються до позовної заяви).

Згідно п.1 вище наведених цивільно-правових договорів виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням

Пунктом 1.2 договорів встановлено, що Замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором.

Згідно п. 2.1 зазначених вище договорів, за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду за домовленістю.

Відповідно п.2.2. оплата виконується не пізніше трьох днів з моменту прийняття Замовником роботи за актом виконаних робіт.

Пункт 3.1 договору встановлює матеріальну відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань згідно з чинним законодавством.

До кожного цивільно-правового договору укладалося технічне завдання, яке було додатком до нього із зазначенням в ньому переліку робіт та обсягу робіт; об`єкта на якому виконуються роботи. На підставі договору, сторони договору складали Акт виконаних робіт. До деяких договорів складався один акт, до інших два і більше.

У всіх Актах виконаних робіт зазначено, що будівельно-монтажні роботи на будівництві об`єкту «Водовод питної води на с. Зоряне,Запорізького району, Запорізької області» виконано якісно, в повному обсязі та зазначений за який період проводиться оплата за виконану роботу.

Слід звернути увагу, що період за який виконувалася робота значиться різний від 10 днів до місяця, тобто роботи не виконувалися постійно, або за якимось графіком, що притаманно трудовим договорам.

Суд не погоджується з висновками відповідача в акті перевірки, що цивільними договорами матеріальну відповідальность покладенно на працівника, як це передбачено ст. 130 КЗпП, з огляду на те, що у цій статті встановені підстави і умови матеріальної відповідальності лише працівників, на відміну від п.3.1 наведених вище цивільних договорів в яких передбачена відповідальність і замовника і виконавця.

Крім того, суд зазначає, що в акті виконаних робіт не має чіткого переліка виконаних робіт, він зазначений в Технічних завданнях до цивільно-правових договорів, які підписані сторонами договору. Відповідно до Технічних завдань виконавцями проведені роботи щодо: доробки гнута в ручну, засипки траншеї, розробка грунта в ручну, планування площ в ручну, пробивання отворів в з/б колодязях, гідроізоляція стін, засипка траншей і котлованів бульдозерами, навантаження на самоскиди, встановлення чавунних засувок або клапанів, укладання трубопроводів з ПЕ труб.

З огляду на наведений перелік робіт суд надає оцінку тому, чи має ознаки трудової діяльності процес виконання робіт передбачених цивільним договорами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17 викладена наступна правова позиція, а саме: винагорода за цивільно-правовим договором, не є заробітною платою, бо заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців, а додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (стаття 94 КЗпП України, стаття 2 Закону України «Про оплату праці»).

Предметом трудових договорів, як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду України, що викладена у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17, є сам процес трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки, тощо).

Суд погоджується з позивачем, що умови укладених цивільно-правових договорів між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та TOB «Південь-Буд» не передбачають процес трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки, тощо), а тому між TOB «Південь-Буд» та особами, з якими були укладені цивільно-правові договора, відсутні трудові відносини і ці особи не є по відношенню до TOB «Південь-Буд» працівниками.

Щодо аргумента відповідача про те, що роботи які виконували зазначені особи відносяться до робіт підвищеної небезпеки, що визначено Постановою Кабінету міністрів № 1107 від 26.10.2017 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування] машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки». Крім того, свою позицію з цього питання відповідач, аргументує посилаючись також на Наказ Міністрества соціальної політики України № 1050 від 23.06.2017 «Про затвердження Мінімальних вимог з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках».

При цьому відповідач не зазначає у своєму відзиві вид робіт, які виконували фізичні особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за укладеними з ними договорами і які входять до Перелік видів робі підвищенної небезпеки.

А наявність в класифікаторі професій такої професії як монтажник-будівельник, не може підтверджувати те, що виконання всіх робіт за цією професією віднесено до робіт підвищеної небезпеки, крім того з характеру виконаних робіт не вбачається, що таку роботу може виконувати лише особа з професією монтажник-будівельник.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів № 1107 від 26.10.2017 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування] машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» встановлена процедура видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Проаналізувавши додатки 2 та 6 до Постанови Кабінету міністрів № 1107 від 26.10.2017 , якими встановлений перелік видів робіт підвищеної небезпеки та перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, слід зазначити, що жодна з перелічених робіт у Технічних завданнях до цивільно-правових договорів не міститься в переліку робіт підвищеної небезпеки і характер виконаних робіт не свідчить про виконання робіт у замкнутому просторі або на глибині більше 2 метрів, про що вже у судовому засіданні зазначав відповідач. Крім того, проведення таких робіт не встановлювалося під час перевірки.

Щодо посилання відповідача на Наказ Міністрества соціальної політики України № 1050 від 23.06.2017 «Про затвердження Мінімальних вимог з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках», яким визначено перелік видів будівельних робіт, на які поширюються мінімальні вимоги з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках. Відповідач посилаючись на вищезазначений наказ вважає, що роботи, які виконувалися фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за укладеними з ними договорами, могли виконуватися лише в рамках трудових відносин.

Суд погоджується з аргументами позивача, що посилання на Наказ Міністрества соціальної політики України № 1050 від 23.06.2017 є недоречним, з огляду на те, що відповідно до п. 2 Мінімальних вимог з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках (далі по тексту - Мінімальні вимоги) ці мінімальні вимоги поширюються на замовників, керівників будівництва, генеральних підрядників, підрядників, субпідрядників, фізичних осіб, що забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до п. 5 Мінімальних вимог фізична особа, яка забезпечує себе роботою самостійно (далі - фізична особа), - це фізична особа, яка виконує роботи на будівельному майданчику за цивільно-правовим договором, складеним із замовником або підрядником.

Так як в даному випадку фізичні особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 забезпечували себе роботою самостійно, відповідно чинним законодавством не заперечується можливість укладання цивільно-правових договорів, а враховуючи що перелік виконаних цими особами робіт не відноситься до робіт підвищеної небезпеки, відповідно суд вважає дії відповідача щодо притягнення позивача до відповідальності за допущення до роботи без укладання трудового договору є протиправними.

Щодо порушення процедури розгляду справи про накладення штрафу.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про накладення штрафу, оскільки позивача не було повідомлено за п`ять днів до дати здійснення її розгляду (і справа була розглянута без участі представника позивача. За результатами розгляду справи про накладення штрафу відповідачем була прийнята постанова, що є предметом оскарження за цим позовом.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (далі - Порядок №509).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (абз. 4 п. 2 Порядку №509).

Відповідно до п.п.3-8 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

14.02.2019 на адресу позивача рекомендованим листом (№ 095) відповідачем було відправлено Повідомлення про розгляд скарги. Доставлено повідомлення про розгляд скарги до поштового відділення позивача лише 21.02.2019, тобто в день розгляду ГУ Держпраці у Запорізькій області справи та винесення постанови про накладання штрафу. 21 лютого 2019 року (в день прибуття зазначеного відправлення на поштове відділення 71708) працівниками пошти відправлення TOB «Південь-Буд» не вручалося.

Суд не погоджується з аргументом відповідача, що позивач умисно не отримував поштове відправлення, з цього приводу зазначає наступне.

У разі якщо б повідомлення прийшло своєчасно за п`ять днів і позивач його не отримував, можливо було б говорити про умисну поведінку позивача щодо не отримання поштового відправлення, за відсутності об`єктивних причин які перешкоджали його отриманню.

А враховуючи те, що поштове відправлення не було доставлено за п`ять днів до початку розгляду справи про накладення штрафу, відповідно суд вважає не обґрунтованим посилання відповідача на даний факт.

Верховним Судом 12 червня 2019 року у справі №813/3415/18 зроблено правовий висновок, відповідно до якого особа, до якої застосовуються санкції, має бути завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи. Головні управління Держпраці зобов`язані не пізніше ніж за п`ять днів письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців про дату розгляду справи щодо накладення штрафу.

Верховним Судом зауважено, що положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок (завчасного інформування) на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже, робить це право недієвим. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду.

Повідомлення має на меті забезпечити участь особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає що позивач не був поінформований належним чином про час та дату розгляду справи щодо накладення штрафу, не підтверджується і порушення виявлені під час інспекційного відвідування щодо допущення працівників до роботи без укладання трудового договору, отже постанова про накладення штрафу прийнята без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без урахування прав позивача на участь у процесі прийняття рішення, а тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь -Буд» (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, буд. 103/2, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу № ЗП 435/580/АВ/П/ТД-ФС від 21.02.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь -Буд» (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, буд. 103/2, ) судовий збір у розмірі 9389,25 грн. (дев`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять гривень 25 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 01.11.2019.

Суддя О.В.Конишева