Справа № 520/10276/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 р. № 520/10276/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (м-н Конституції, буд.1, Палац Праці, 3 під., 4 пов., м. Харків,61200) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (СДРІІОУ: 41313928. 61200. м. Харків, майдан Конституції, 1, Палац Праці, 3 під`їзд. 4 поверх), поновити з 01.07.2018 року нарахування та проведення платежів за страховими виплатами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч. 1ст.371 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправність дій відповідача щодо припинення нарахування та виплатити страхових виплат, починаючи з 01.07.2018 року, оскільки чинним законодавством не передбачено підстави, на яку посилається відповідач при прийнятті протоколу від 13.06.2017 року № 52, яким припинені щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 з 01.07.2018 року.

Ухвалою суду від 03.10.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача 18.10.2019 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що оскільки ОСОБА_1 не надані докази на підтвердження фактичного перебування в спірний період за місцем обліку ВПО в м. Харків - підстави для задоволення позову, на погляд відповідача, відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом вставлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є пенсіонером, внутрішньо перемішеною особою, має інвалідність ІІІ групи за трудовим каліцтвом безстроково та має право на отримання щомісячних страхових виплат у відповідача (а.с. 12-14).

З повідомлених сторонами обставин судом встановлено, що 09.11.2017 року до Балаклійського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (далі - Балаклійське відділення) із заявою про продовження страхових виплат у зв`язку з трудовим каліцтвом отриманим на підприємстві «Краснолуцький Горпромторг» звернулась ОСОБА_1 , 1939 р.н., яка зареєстрована як особа переміщена з тимчасово окупованої території за адресою: АДРЕСА_2 (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.11.2017 року № (а.с. 11)).

Постановою Балаклійського відділення від 28.11.2017 року №2001/12826/1278/31 позивачу були призначені страхові виплати.

Судом з`ясовано, що, починаючи з 01.07.2018 року страхові виплати ОСОБА_2 не виплачуються. З повідомлених позивачем обставин вбачається, що з 01.07.2018 року по теперішній час ОСОБА_1 пенсію також не отримує.

У зв`язку із чим 12.09.2019 року ОСОБА_3 через адвоката звернулась з письмовим запитом до відповідача щодо надання інформації про причини припинення страхових виплат, а також із проханням поновити виплати та виплатити заборгованість, починаючи з 01.07.2018 року.

Листом від 23.09.2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Харківській області листом вих. № 02-12-2554 повідомило позивача, що підставою для продовження страхових виплат внутрішньо переміщеним особам є Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451, та Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365. (а.с. 9).

З повідомлених відповідачем обставин позивачу стало відомо, та зазначається відповідачем у відзиві на позов, що Протоколом №52 засідання комісії по здійсненню перевірки правомірності взяття на облік внутрішньо переміщених осіб у Балаклійському районі та призначення їм відповідних соціальних виплат від 13.06.2018 року припинені страхові виплати ОСОБА_1 на підставі п.п.2 п.12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат, затвердженого Постановою №365, а саме: встановлення факту відсутності ВПО за фактичним місцем проживання згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов сім`ї.

В зв`язку з прийнятим комісією рішенням про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати Балаклійським відділенням було винесено Постанову від 14.06.2018 №2001/12826/1278/34 про припинення Позивачу виплати з 01.07.2018 року.

Відповідач зазначає, що він не наділений правом самостійно приймати рішення про призначення /відновлення/ соціальної виплати, а зобов`язаний діяти тільки на підставі рішень спеціальної комісії та керуватись нормами чинного законодавства, що регулюють правовідносини органу Фонду з особами, які тимчасово переселилися з району проведення антитерористичної операції.

Як встановлено під час розгляду справи, страхові виплати були припинені у зв`язку із відсутністю ОСОБА_2 за місцем фактичного проживання.

Не погоджуючись з діями Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати їй страхових виплат за період з 01.07.2018 року, позивач звернулась за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII.

Статтею першою Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII).

Як зазналося судом раніше, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки від 09.11.2017 р. № НОМЕР_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Балаклійського району Харківської області. Доказів скасування вказаної довідки відповідачем до суду не надано, а відтак, довідка є чинною.

Водночас, ст.14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм, слід дійти висновку, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами, що й інші громадяни, які постійно проживають на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як свідчать матеріали адміністративної справи та зазначалося судом раніше, позивач має право на отримання страхових виплат та наразі перебуває на обліку в Харківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, та отримує страхові виплати, згідно постанови Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 28 листопада 2017 року №2001/12826/1278/31 продовжено позивачу раніше призначену щомісячну грошову суму. Згідно постанови Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 09 січня 2018 року №2001/12826/1278/32 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку з 01.04.2001 року, має страховий випадок - трудове каліцтво, що стався 25 грудня 1980 року. За висновком МСЕК від 17.04.2008 р. серії 2-20 су № 017397 потерпілій встановлена стійка втрата професійної працездатності 40% та 3 група інвалідності безстроково. Зазначеною постановою призначені страхові виплати з 01.01.2018 року безстроково.

Суд зазначає, що нарахування та проведення страхових виплат урегульовано у декількох нормативних актах, зокрема:

1) статті 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення;

2) статті 173 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), відповідно до якої шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку;

3) Законі України від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-ХІV), який із 01 січня 2015 року діє в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII та має назву "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який визначав відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV визначено правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 1105-XIV, страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я. (частини 5, 6 статті 47 вказаного Закону).

У статті 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР "Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Крім того, у статті 46 Закону № 1105-XIV передбачено випадки припинення страхових виплат і надання соціальних послуг: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року №20 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 року за №6/26451 (далі Порядок №20).

Пунктом 1 Розділу 3 Порядку №20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред`явленні оригіналів.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач припинив страхові виплати позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі постанови Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 14.06.2018 №2001/12826/1278/34 Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 з 01.07.2018 року, припинено щомісячні страхові виплати, причина припинення: Постанова КМУ № 365 від 08.06.2016 року, протокол комісії № 52 від 13.06.2018 р.

Згідно зазначеної постанови, підставою для її прийняття зазначено, що страхові виплати були припинені у зв`язку із відсутністю за місцем фактичного проживання Позивача

Між тим, суд зазначає, що жодних доказів того, що позивач не проживає за місцем реєстрації відповідачем до суду не надано.

Крім того, перелік підстав припинення страхових виплат є вичерпним і передбачає можливість припинення страхової виплати з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Поряд із цим, суд зауважує, що невідоме місце мешкання чи не підтвердження місця фактичного проживання не є передбаченою законом підставою для припинення страхових виплат.

Доказів того, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області було нараховано та виплачено суму страхових виплат ОСОБА_2 з 01.07.2018 року, матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо припинення страхових виплат з підстав, не передбачених ст. 46 Закону № 1105-XIV, та щодо не нарахування, не виплати позивачу страхових виплат за період з 01.07.2018 року.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61002, м. Харків, майдан Конституції, 1, Плац Праці, 3 під., 4 пов.) від 14.06.2018 року №2001/12826/1278/34 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 " з 01.07.2018 року, у зв`язку із чим у даному аспекті суд, застосовуючи ст.9 КАС України, виходить за межі позовних вимог та скасовує вищезазначену постанову.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів перед судом належними та допустимими доказами по справі правомірність ненарахування та невиплату позивачу суми страхових виплат за період з 01.07.2018.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону №1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Стосовно вимоги допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання дане рішення суду в частині виплати страхових виплат позивачу у межах суми за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (м-н Конституції, буд.1, Палац Праці, 3 під., 4 пов., м. Харків,61200) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) страхових виплат з 01.07.2018року.

Скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) в особі Балаклійського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 14.06.2017 року №2001/12826/1278/34 "Про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 " з 01.07.2018 року.

Зобов`язати Управління Виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (, адреса: 61200, м. Харків, м-н Конституції, б. 1, Палац праці, 3 під., 4 пов.) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 " (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) страхові виплати, починаючи з 01.07.2018 року.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_2 " (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 01 листопада 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.