Справа № 520/3594/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

31 жовтня 2019 року
Київ
справа №520/3594/19
адміністративне провадження №К/9901/24762/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Саприкіної І.В., Тацій Л.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 520/3594/19
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Рубан В.В. від 01 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Чалий І.С., Жигилія С.П., Перцова Т.С. від 29 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У квітні 2019 року ОСОБА_2 (далі також позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 40 протоколу №28 від 01.03.2019 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким ОСОБА_3 відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат повторно подати висновок за формою (додаток 13 до Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975), та Наказу Міністерства Оборони України від 14 серпня 2014 року №530; зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги згідно з приписами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та відповідно до Порядку № 975 з підстав встановлення II групи інвалідності; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) подати у 15-денний строк після набрання чинності рішенням звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Міністерство оборони України відповідно до статті 382 КАС України подати у 45-денний строк після набрання чинності рішенням звіт про виконання судового рішення.
2. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум від 01 березня 2019 року № 28 є протиправним, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на момент встановлення позивачу інвалідності чинним законодавством України не передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення останнім інвалідності після спливу тримісячного строку після звільнення зі служби, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оспорювані рішення та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
6. Касаційну скаргу подано до суду 29 серпня 2019 року.
7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2019 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Желєзного І.В., суддів Саприкіної І.В. та Тацій Л.В.
8. Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі №520/3594/19, витребувано матеріали справи.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 21 жовтня 1983 року по 06 грудня 1985 року проходив строкову військову службу, що підтверджується наявним в матеріалах справи військовим квитком серії НОМЕР_1 .
10. Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва (протокол від 23 грудня 2011 року №2276) встановлено, що у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 поранення (контузія), травма ока та їх наслідки пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
11. У зв`язку із чим, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ від 31 січня 2012 року).
12. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА від 27 січня 2016 року при повторному огляді позивачу з 01 лютого 2016 року встановлено ІІ групу інвалідності.
13. 26 квітня 2018 року позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги.
14. Листом від 18 червня 2018 року №1771/ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про необхідність надання документів на підтвердження проходження військової служби в Міністерстві оборони України, настання інвалідності не пізніше трьохмісячного строку після звільнення зі строкової військової служби та про причини та обставини поранення.
15. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 2040/6059/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", Порядку № 975; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок (за формою Додаток 13 до Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядком № 975.
16. Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто питання щодо виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги та прийнято рішення, оформлене протоколом №28 від 01 березня 2019 року (пункт 40 протоколу), яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки позивачу інвалідність встановлено у понад тримісячний термін з моменту звільнення із строкової служби, групу інвалідності змінено у понад дворічний період після первинного встановлення інвалідності та не додано документ, що свідчить про причини та обставини поранення.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
17. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до чинного на момент встановлення ІІ групи інвалідності законодавства (Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядок № 975) військовослужбовці строкової військової служби мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановленні їм інвалідності незалежно від часу її настання. Крім того, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Міністерство оборони України зазначаючи, що позивачем не додано документа, що свідчить про причини та обставини поранення, пов`язаність поранення із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, отримання поранення внаслідок дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, діяло протиправно.
18. Від Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечень або відзиву на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
20. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
21. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
22. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
23. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.
24. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року не відповідають, а вимоги касаційної скарги є частково обґрунтованими з огляду на наступне.
25. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
26. Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
27. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
28. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовані Порядком № 975.
29. Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
30. Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як особі з інвалідністю II групи.
31. Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
32. Відповідно до частини четвертої статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 8 Порядку № 975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
33. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що у разі встановлення військовослужбовцю (в тому числі і військовослужбовцю строкової служби) більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
34. Аналогічний підхід до застосування наведених вище правових норм висловлено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 лютого 2018 року у справі №806/694/16, від 15 березня 2018 року у справі №816/4195/15, від 20 березня 2018 року у справі №295/3091/17, від 12 червня 2019 року у справі №822/473/18.
35. В той же час, на зміну обсягу прав особи у сфері соціального захисту військовослужбовців, зокрема на отримання одноразової грошової допомоги, може впливати настання обставин, з якими законодавство прямо пов`язує рівень соціального захисту, зокрема зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, що передбачено Порядком № 975.
36. Такий підхід відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 22 березня 2018 року у справі № 278/307/17, відповідно до якої законодавством визначені однакові умови для виплати військовослужбовцям як страхових сум, так і одноразової грошової допомоги. "Обов`язкове особисте державне страхування" та "одноразова грошова допомога" є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Відтак, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
37. Разом з тим, періодичне підтвердження раніше встановленої групи інвалідності або відсотка втрати працездатності не є обставиною, яка спричиняє виникнення у військовослужбовця нових прав у сфері соціального захисту, якщо про це прямо не вказано у законодавстві, що регулює ці правовідносини.
38. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 09 листопада 2018 року у справі № 759/5707/16-а, від 07 лютого 2019 року у справі № 127/12061/17.
39. Суди першої та апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА від 27 січня 2016 при повторному огляді позивачу з 01 лютого 2016 року встановлено ІІ групу інвалідності. Водночас в оскарженому протоколі від 01 березня 2019 року №28 зазначено про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності з 01 лютого 2014 року. Неузгодженість в наявних у справі документах, якій судами не дано правову оцінку, свідчить про невстановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи в повній мірі.
40. Крім того, судами не надана оцінка оскаржуваному рішенню в частині відмови в призначенні допомоги з підстав ненадання позивачем фактичних даних на підтвердження причини та обставини поранення (травми, каліцтва).
41. Відтак, судами першої та апеляційної інстанцій не встановлені всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення.
42. До повноважень Верховного Суду при розгляді справи в касаційному порядку не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
43. Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.
44. Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року №16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (див. рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
45. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
46. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
47. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
48. В пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волошин проти України" (№15853/08) та пункті 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бацаніна проти Росії" (№3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами" і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.
49. Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.
50. Крім цього у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року по справі "Бендерський проти України" (№ 22750/02) вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (… ). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
51. Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
52. Констатовані Судом порушення процесуального закону в аспекті цієї справи можуть бути усунуті в спосіб скасування судових рішень попередніх інстанцій з направленням справи до суду першої інстанції для постановлення рішення відповідно до вимог адміністративного процесуального законодавства.
53. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги: скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
54. Враховуючи, що справа повертається на новий розгляд до суду першої інстанції, то в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний
Судді: І.В. Саприкіна
Л.В. Тацій