Справа № н/560/3794/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № н/560/3794/18

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

30 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами у прохальній частині якої просив скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №560/3794/18 та ухвалити нове, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Заява обґрунтована тим, що рішенням від 25.04.2019 року у справі №1-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у частині 3 статті 59 закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-Х11 (далі - Закон №796-ХІ1). відповідно до якої визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок цього стали особами з інвалідністю. При цьому, заявник вважає, що такі висновки Конституційного Суду України є визначальними, викладені обставини є виключними, мають істотне значення для правильного розгляду справи, для перегляду рішення суду та задоволення позову в повному обсязі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі №560/3794/18 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову частково. Зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням виплачених сум починаючи з 01.01.2017 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло 25.04.2019 року у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 року. Відтак, відповідачем в межах спірних відносин не порушено вказаного права позивача, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року на момент його ухвалення є законним та обґрунтованим.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 в період з 06.01.1988 по 04.02.1988 брав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип`ять, що підтверджується довідкою Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні внутрішніх справ Київської області №13/1 від 05.11.1998, та копією маршрутного листа № 13/4-140 від 04.10.2001.

Позивач отримує пенсію як особа з інвалідністю І групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Листом від 07 листопада 2018 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивачу, що рішенням №270304 від 31.10.2018 року йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не в період проходження строкової служби.

За таких обставин, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

-визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року, з дня звернення з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- рішення в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання;

- зобов`язати відповідача подати суду звіт про виконання рішення суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по справі №560/3794/18, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - відмовлено. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог слугував висновок суду про те, що оскільки ОСОБА_1 у період з 06.01.1988 по 04.02.1988 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правомірно відмовило йому у перерахуванні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 року положення ч.3 ст.59 Закону №796-XII в частині "дійсної строкової" визнано неконституційним у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року за виключними обставинами.

Задовольняючи заяву позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 року позивач отримав право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Верховний Суд в ухвалах від 08.05.2018 у справі №820/1148/18 та від 21.05.2018 у справі №816/1159/18 дійшов висновку про те, що право на обчислення пенсії по інвалідності згідно з ч.3 ст.59 Закону № 796-XII виникає у особи лише за наявності у сукупності трьох умов:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

У відповідності до вказаної правової позиції рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 відмовлено у задоволенні позову з огляду те, що згідно зі встановленими у справі обставинами позивач не відповідає умові, зокрема, щодо участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.

Рішенням Конституційного Суду № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII в частині "дійсної строкової", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди під час обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, у рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У резолютивній частині рішення №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 зазначено, що словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII, визнано неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 . При цьому вказане рішення не має зворотної сили.

У період з 01.10.2017 до 25.04.2019 словосполучення "дійсної строкової служби", що містилося в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, було чинним.

Таким чином, висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 не можуть бути підставою для перерахунку та виплати пенсії позивачу в період з 01.10.2017 до 25.04.2019 відповідно до заявлених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2018 року в справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі п.1 ч.5 ст.361 КАС України. Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин правової норми, яка визнана неконституційною, оскільки вона втрачає силу з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України та не має зворотної сили.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, з урахуванням положень законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року відсутні, тому заява позивача про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, при цьому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 361 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року по адміністративній справі №560/3794/18, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.