Справа № 160/6932/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року Справа № 160/6932/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування рішення №63 від 19.02.2019 року, -
23.07.2019 року позивач звернулася до адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення засідання конкурсної комісії № 2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що оформлене протоколом від 19 лютого 2019 року № 63 «Про визначення переможців конкурсу».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона приймала участь у конкурсі на зайняття посади слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі. Даний Конкурс проводила Комісія № 2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань (далі - Комісія що була сформована на підставі Наказу Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) від 02.04.2018 р. №37 «Про утворення Комісії № 2 та затвердження її персонального складу». 20.12.2018 р. та 15.01.2019 р. вона склала відповідні іспити під час проходження даного конкурсу, а саме тестування на знання законодавства України та завдання практичного характеру. Але комісія, в порушення вимог пункту 4 Розділу V Порядку проведення конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що затверджений Наказом ДБР від 14.02.2018 р. №13 (із змінами) не визначила та не оприлюднила на офіційному веб-сайті бюро окремо прохідні бали за результатами тестувань на знання законодавства та виконання завдань практичного характеру за результатами даного конкурсу. У її випадку, при загальному прохідному балі за результатами кваліфікаційного іспиту 71,5 та при відсутності визначених окремо прохідних балів результатами тестів на знання законодавства та завдань практичного характеру її не було допущено до проходження співбесіди, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою суду від 29.07.2019 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність ч.3 ст.161 КАС України.
На виконання ухвали суду - 16.08.2019 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме до суду надано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду 19.09.2019 року відповідачем було подано відзив на позов, в якому зазначено, що конкурсна комісія не є структурним підрозділом чи відділом ДБР. Рішення такої конкурсної комісії можуть бути оскаржені до суду в установленому законодавством порядку. Державне бюро розслідувань не може бути відповідачем по справі, в якій основною вимогою є скасування рішення засідання конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що оформлене протоколом від 19.02.2019 р. № 63. Оскаржуваним рішенням засідання конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань не порушено жодних прав позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відповідач вважає позов необґрунтованим, доводи, викладені в ньому, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а саме рішення засідання конкурсної комісії №2, оформлене протоколом від 19.02.2019 р. № 63 прийнятим у межах визначених законом повноважень та таким, що жодним чином не порушує права, свободи та інтереси позивача. Проходження конкурсу на зайняття посади в Державному бюро розслідувань є невід`ємним елементом прийняття громадян на публічну службу до Державного бюро розслідувань. Відповідно, ОСОБА_1 подала позов після закінчення строків, установлених ч.5 ст.122 КАС України, а саме після спливу місячного строку з дня, коли вона дізналася, що її не допущено до наступного етапу конкурсу - проведення співбесіди. Враховуючи викладене, відповідач просив суд дану позовну заяву залишити без розгляду.
До суду 11.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій щодо тверджень відповідача, що Державне бюро розслідувань є неналежним відповідачем у справі зазначено, що комісії не є незалежними державними органами, а утворюються при Державному бюро розслідувань. Листом від 29.03.2019 р. № 01-3694 Державне бюро розслідувань повідомило, що вказана Комісія припинила свою роботу. Позивач оскаржує рішення Комісії про визначення переможців Конкурсу, а не наказ Директора Державного бюро розслідувань або Директора Територіального управління ДБР про призначення на посади. Крім того, останній лист ДБР від 16.07.2019 р. ПЇ-190/15-19 у відповідь на позивача звернення датовано 16.07.2019 р. Тобто, весь час відбувалось листування із Державним бюро розслідування. Таким чином, даний спір не є спором з приводу прийняття на публічну службу і до нього не може бути застосовано позовну давність в один місяць, а тому, твердження відповідача про залишення позову без розгляду є безпідставними.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що позивач приймала участь у конкурсі на зайняття посади слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.
Кандидатом на посаду ОСОБА_1 за результатами тестування на знання законодавства України було отримано 43,5 балів (прохідний 33 бали), у зв`язку з чим її було допущено до виконання завдань практичного характеру. За результатами виконання завдань практичного характеру ОСОБА_1 отримала 28 балів (прохідний 30 балів). ОСОБА_1 не було допущено до наступного етапу конкурсу (співбесіда) у зв`язку з не набранням нею прохідного балу під час виконання завдань практичного характеру.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з прийняттям рішення засідання конкурсної комісії № 2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що оформлене протоколом від 19.02.2019 року № 63 «Про визначення переможців конкурсу».
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» призначення на посади у Державному бюро розслідувань, крім посад, визначених у частині першій статті 10, частині першій статті 13 та частині першій статті 24 цього Закону, здійснюється за результатами відкритого конкурсу, що проводиться конкурсною комісією з проведення конкурсу на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань, положення про яку затверджує Директор Державного бюро розслідувань. Конкурс проводиться у порядку, затвердженому Директором Державного бюро розслідувань на основі Типового порядку проведення відкритого конкурсу, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 2, 7, 9 Типового порядку проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2017 р. № 1069, (далі - Типовий порядок проведення конкурсу), для проведення конкурсу в органі Бюро рішенням Директора Бюро утворюється конкурсна комісія, затверджується її персональний склад. Рішення конкурсної комісії можуть бути оскаржені до суду в установленому законодавством порядку.
Згідно з пунктами 2, 3, 15 розділу II Порядку проведення конкурсу Комісія утворюється у складі п`яти осіб, з яких не менше трьох є представниками Бюро. До роботи у складі комісії можуть залучатися представники громадських об`єднань, та або представник Ради Громадського контролю Державного бюро розслідувань. Рішення Комісії приймаються простою більшістю голосів від її складу шляхом відкритого голосування з висловленням кожним її членом позиції «за» чи «проти», крім випадків, коли Комісією прийнято рішення про не голосування її членом через наявність конфлікту інтересів або інших обставин, які впливають на його неупередженість.
Спірним рішенням засідання конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що оформлене протоколом від 19.02.2019 р. № 63, суд вважає не порушено прав позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.
Позивач не є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано рішення засідання конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що оформлене протоколом від 19.02.2019 р. № 63, що відповідно не створює правових наслідків для позивача.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема у постановах від 15.11.2016 у справі № 800/264/16, від 15.07.2014 у справі №21-273а14, від 12.04.2017 у справі № 800/589/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 9901/22/17.
Доводи позивача щодо того, що рішення комісії оформлене протоколом від 19.02.2019 р. № 63 про визначення переможців конкурсу приймалось з порушенням процедури проведення конкурсу є необґрунтованими.
Так, основним аргументом позивача щодо порушення процедури прийняття рішення конкурсною комісією є те, що комісією не було дотримано вимог пункту 4 розділу 5 Порядку проведення конкурсу, згідно якого комісія визначає прохідний бал окремо для тестування на знання законодавства України та завдань практичного характеру, які оприлюднюються на офіційному веб-сайті Бюро.
Ні Типовий порядок проведення конкурсу, ні Порядок проведення конкурсу не містять норми, які б вимагали прийняття конкурсною комісією рішення про визначення прохідних балів для різних етапів конкурсу кожного разу коли оголошується конкурс.
Як суд вже зазначав вище, позивачем за результатами тестування на знання законодавства України було отримано 43,5 балів (прохідний 33 бали), у зв`язку з чим її було допущено до виконання завдань практичного характеру. За результатами виконання завдань практичного характеру позивач отримала лише 28 балів (прохідний 30 балів). Тому позивача не було допущено до наступного етапу конкурсу (співбесіда) у зв`язку з не набранням нею прохідного балу під час виконання завдань практичного характеру.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю, оскільки спірним рішенням засідання конкурсної комісії №2 з проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Державному бюро розслідувань, що оформлене протоколом від 19.02.2019 р. № 63 не було порушено прав позивача.
Згідно із ст.139 КАС України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, а тому понесені ним судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Судовий збір по даній справі не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма