Справа № 484/3196/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/3196/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2019 року, прийняте у складі суду судді Маржиної Т.В. в місті Первомайськ по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Вінницької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Вінницької митниці ДФС,, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0490/40100/19 від 04.06.2019 року про притягнення його до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України.

Позивач мотивував свої вимоги тим, що 04.06.2019 року в.о. начальника Вінницької митниці ДФС Путишин І.І. розглянув матеріали справи про порушення митних правил № 0490/40100/19, розпочатої 05.05.2019 року за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України. За результатами розгляду справи його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн. З даною постановою він не згоден, вважає безпідставною та незаконною, тому що при складені протоколу та постанови порушено його право на перекладача, оскільки протокол та постанову складено українською мовою, якою він не володіє та не розуміє, є громадянином Молдови.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил № 0490/40100/19 від 04.06.2019 року, винесену в.о. начальника Вінницької митниці ДФС Путишиним І.І. про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн. Зобов`язано Вінницьку митницю ДФС переглянути справу про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України з дотриманням прав особи, яка притягується до відповідальності.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Вінницька митниця ДФС звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, а постанову Вінницької митниці ДФС у справі про порушення митних №0549/40100/18 від 28.08.2018 року залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) перевищив встановлений строк транзитного переміщення автомобіля RENAULT LAGUNA, реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Словаччина), більше ніж на десять діб, у зв`язку з чим відносно нього Вінницькою митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил №0490/40100/19 від 05.05.2019 року за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Під час складання протоколу про порушення митних правил №0490/40100/19 від 05.05.2019 громадянин Р. Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на підставі ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовився (про що зроблено відповідний запис на сторінці 4 протоколу про порушення митних правил), та засвідчив вказане власним підписом. 04.06.2019 року справу про порушення митних правил № 0490/40100/19 було розглянуто у відсутності гр. ОСОБА_1 на підставі його заяви про розгляд матеріалів без його присутності. За результатами розгляду винесено постанову, згідно якої гр. Р. Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Щодо доводів позивача про порушення права на перекладача апелянт вказує, що позивач має посвідку на постійне проживання в Україні з 2013 року, у навчальних закладах вивчав російську мову, а тому, як свідома особа, розумів, що посадовою особою органу доходів та зборів в його діях виявлено ознаки порушення митних правил та здійснено фіксацію вказаного порушення. Апелянт вважає, що якщо позивачу було не зрозуміло зміст протоколу, то він не повинен був ставити підписи у такому протоколі до того моменту, доки посадовою особою митниці не буде залучено перекладача. Окрім цього, апелянт вказує, що позивачем було підписано клопотання про розгляд справи без його присутності, проте наявність вказаного клопотання не позбавляє особу приймати участь у розгляді справи та реалізовувати свої права, оскільки що про дату, час та місце розгляду справи гр . Р . Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) було належним чином повідомлено (про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу), а тому він мав можливість взяти участь у розгляді справи та заявити викладене у позовній заяві.

Апелянт зазначає, що під час здійснення провадження та при розгляді справи про порушення митних правил № 0490/40100/19 посадовими особами Вінницької митниці ДФС всебічно, повно і об`єктивно досліджено всі обставини справи, проаналізовано їх в сукупності, керуючись законом, встановлено відсутність обставин, що виключають провадження у справі, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, а отже правомірно визнано винним позивача у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.05.2019 року головним державним інспектором відділу митного оформлення «Бронниця» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС Шевченко Р.Ю. відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) складено протокол про порушення митних правил № 0490/40100/19 за ч.3 ст. 470 МК України. Відомості щодо залучення перекладача у протоколі відсутні.

За результатами розгляду даного протоколу 04.06.2019 року в.о. начальника Вінницької митниці ДФС Путишиним І.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0490/40100/19, якою громадянина Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 грн. На розгляд позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність..

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що постанова серії № 0490/40100/19 від 04.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за ч. 3 ст. 470 МК України є протиправною, оскільки відповідачем при її винесенні порушено вимоги ст. ст. 492, 498 МК України, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. У відповідності до ст. ст. 33,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

За правилами ч. ч. 1, 9, 10 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Згідно ст.ст. 524, 525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Колегія суддів, аналізуючи наведені приписи МК України вважає, що обов`язок по дотриманню прав, свобод та інтересів особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил лежить саме на посадових особах митниці, які здійснюють провадження у справі про порушення митних правил.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач є громадянином Молдови, що підтверджується копіями його паспортів.

З наданих позивачем нотаріально перекладених на українську мову диплому про закінчення загальної середньої освіти серії НОМЕР_4 від 22.06.1994 року та атестату про середню освіту серії НОМЕР_3 від 06.06.1998 року вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) вивчав румунську, гагаузьку, російську та молдавську мови. Позивач не вивчав українську мову.

Оскаржувана постанова та протокол про порушення митних правил складені українською мовою, якою позивач, як встановлено судом першої інстанції, не володіє.

У постанові міститься інформація про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відмовився надавати пояснення на підставі ст. 63 Конституцій України, однак як стверджує позивач, його відмова пов`язана з тим, що він бажав надати пояснення рідною мовою, проте був позбавлений такого права, не розумів, що від нього хоче інспектор при складанні протоколу.

Однак, при складені протоколу та розгляду справи, а також винесенні оскаржуваної постанови працівниками митниці не було забезпечено право позивача на перекладача, оскільки в матеріалах справи та постанові відсутня інформація про відмову позивача від перекладача, а також про те, що йому пропонувалась допомога перекладача.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 08 листопада 2018 року по справі №750/8187/16-а, відповідно до яких аналіз законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства дає підстави для висновку, що правовий статус іноземця передбачає обов`язок суб`єктів владних повноважень забезпечити йому реальну можливість реалізувати свої права, зокрема право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він притягається до адміністративної відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання в його права. Крім того, право іноземця на допомогу перекладача регламентовано не тільки внутрішніми нормативно-правовими актами України, а й пунктом 1 статті 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13 грудня 1985 року на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною. Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував на важливість забезпечення права особи на перекладача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки під час винесення постанови працівники Вінницької митниці ДФС не забезпечили право позивача на перекладача та не роз`яснили прав та суті інкримінованого йому правопорушення на його рідній мові, а отже позбавили можливості позивача реалізувати свої права, передбачені ст. 498 МК України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідків, користуватися юридичною допомогою захисника тощо.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 06 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Крім того, відповідно до принципу рекомендацій № R (91) 1 Комітету - Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій, окрім сформульованих у резолюції (77) 31 принципів справедливо адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватись такими принципами: особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; вона або її представник інформується стосовно характеру доказів зібраних у справі проти неї; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що постанова серії № 0490/40100/19 від 04.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за ч. 3 ст. 470 МК України є протиправною, оскільки відповідачем при її винесенні порушено вимоги ст. ст. 492, 498 МК України, а тому підлягає скасуванню. При цьому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 286 КАС України, слід зобов`язати компетентний орган (посадову особу) переглянути справу з дотриманням прав особи, яка притягується до відповідальності.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Вінницької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О. О. Димерлій

Суддя: О. В. Єщенко