Справа № 234/18564/19
Суддя: Марченко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/265/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

судді Марченко Л.М.,

за участю секретаря Коваленко Н.Є.,

представника позивача Попурій О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську адміністративну справу за позовною заявою Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 31.10.2019 року Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина РФ ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення про примусове повернення до країни походження, просять суд винести рішення про примусове видворення з України громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та враховуючи, що відносно нього подано даний позов, наявність обґрунтованих підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, оскільки останній раніше ухилився від виконання рішення про примусове повернення до країни походження, позивач також просить прийняти рішення про затримання громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців.

2. У судовому засіданні представник позивача Попурій А.В. позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

3. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, оскільки в даний час має неофіційні тимчасові заробітки, планує сплатити штраф, самостійно повернутися до РФ можливості не має у зв`язку з відсутністю грошей.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

4. За клопотанням позивача ухвалою суду від 31.10.2019 року поновлено строк звернення до адміністративного суду відповідно до ст.ст.121, 122 ч.2, 263 КАС України.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Процесуальні дії у справі не проводились.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

6. З матеріалів справи вбачається, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Приморського краю Російської Федерації, прибув в Україну у 1996 році як неповнолітній разом з батьком ОСОБА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2, територію України не залишив, заходів щодо продовження терміну перебування в Україні не вчинив.

7. 14.06.2011 року ОСОБА_1 отримав в Генеральному консульстві Росії в місті Харкові паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 терміном дії до 14.06.2016 року.

8. Після закінчення строку перебування в Україні ОСОБА_1 із заявою про продовження йому строку перебування в Україні до ДМС України не звертався, з ІНФОРМАЦІЯ_2 до теперішнього часу мешкає в Україні без реєстрації і документів на право проживання в Україні.

9. 19.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 Краматорським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО №002087 за ст.203 ч.1 КУпАП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДО №002087 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Вказаний штраф ОСОБА_1 не сплатив. Постанова про накладення штрафу 02.05.2019 року спрямована на примусове виконання до ВДВС Краматорського МУЮ в Донецькій області.

10. На підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Краматорським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було винесено Рішення №6 від 20.04.2019 року про примусове повернення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано його самостійно залишити територію України у термін до 19.05.2019 року. Про це відповідачу було належним чином 20.04.2019 року повідомлено та рішення вручене, про що свідчить його особистий підпис.

11. 24.10.2019 року Краматорським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області спеціальними діями разом із співробітниками Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області був виявлений громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не виконав рішення про примусове повернення №6 від 20.04.2019 року та знаходиться на території України без законних на то підстав, від виїзду з України ухиляється.

V. Оцінка суду.

12. Вирішуючи питання про видворення вказаної громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 з території України, а також затримання його з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, суд виходить з наступного -

13. Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

14. У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

15. Так, правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI.

16. Статтею 30 вказаного Закону визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України.

17. Зокрема, передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

18. Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст.26 вказаного Закону.

19. Відповідно до ч.1 ст.26 вказаного Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

20. Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону №3773-VI примусовому видворенню передують дві обставини, а саме: прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

21. У справі, де предметом розгляду є примусове видворення відповідача з території України, органом, на який покладено обов`язок контролю за дотримання вказаного законодавства, винесено рішення про примусове повернення відповідача до країни його громадянства, строк добровільного виконання встановлений до 19.05.2019 року, про вказане рішення відповідачу повідомлено в установленому порядку, однак таке рішення останній добровільно не виконав, що вказує на ухилення ОСОБА_1 від виїзду з території України.

22. Аналогічна норма також закріплена в Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації Держприкордонслужби України, СБУ від 23.04.2012 року №353/271/150.

23. Оскільки, в ході судового засідання встановлено наявність обґрунтованих підстав вважати, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, суд приходить до висновку, що існують законні підстави для його примусового видворення з України.

24. Стосовно заявленої вимоги про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 суд виходить з наступного -

25. Так, ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

26. Пунктом 7 ч.1 ст.1 вказаного Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

27. З наданих матеріалів вбачається, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на даний час не має документа, що дає право на проживання в Україні, ухилився від виконання рішення про його примусове повернення, а також існує ризик його втечі.

28. Судом встановлено, що підстав для подальшого перебування в Україні у ОСОБА_1 не має та він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

29. Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

30. У підпункті "f" пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: «законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

31. Відповідно до ст.288 ч.1 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

32. Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

33. Частина 11 ст.289 КАС України, (яка є спеціальною нормою) передбачає, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

34. Питання про затримання підлягає вирішенню після прийняття рішення суду про видворення, оскільки таке за своїм змістом є заходом забезпечення належного виконання рішення про видворення.

35. Під час вирішення справи по сутті, судом роз`яснено відповідачу право на внесення застави в установленому порядку, а також вирішення питання про взяття на поруки підприємства, установи чи організації. Однак відповідачем зазначено, що кошти на внесення застави у нього відсутні, поручителів не має.

36. З урахуванням наведеного, з огляду на ухилення відповідача від виконання рішення про примусове повернення до країни походження від 20.04.2019 року №6, яким громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 зобов`язано покинути територію України у термін до 19.05.2019 року, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач також може ухилитися від виконання рішення суду в частині його примусового видворення, у сукупності з тим, що інші, менш суворі заходи (порука та застава) не можуть бути застосовані в даному випадку, суд дійшов висновку, що поданий позов є обґрунтованим, а обраний позивачем захід є співмірним.

37. Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України суд вважає, що дане судове рішенні слід звернути до негайного виконання.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Суд враховує, що за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах передбачених ст.ст.288, 289 КАС України, судовий збір не сплачується, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.241, 244, 246, 288, 289 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Краматорського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення складено 01.11.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду Л. М. Марченко