Справа № 360/3518/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3518/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

представника позивача: Джуня С.В.,

представника відповідача: Кузьминової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" (далі - позивач, ПРАТ «ЛИНІК») до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач), уточнивши вимоги, позивач остаточно просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність щодо несвоєчасного внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року (заява № від 18.08.2017) в розмірі 1682639,00 грн;

-зобов`язати відповідача внести електронним повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року (заява № від 18.08.2017) в розмірі 1682639,00грн, з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" (ідентифікаційний код 32292929, в АТ "ОТП-БАНК" № НОМЕР_1 );

-стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в порядку ст. 139 КАС України (а.с.82).

В позовній заяві позивач зазначив про те, що Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» має узгоджену станом на день цього звернення невідшкодовану з бюджету суму з податку на додану вартість, що утворилась у податкових періодах липня 2017 року за завершеною процедурою судового оскарження.

За змістом відомостей внесених до Реєстру бюджетної заборгованості, яка обліковується за Позивачем станом на день подання адміністративного позову податкового періоду липня 2017 року (строчка 26 Реєстру) в графі «К» відображена як неузгоджена сума бюджетного відшкодування в розмірі 1 682 639,00грн., а у графі «11» є відсутньою інформація щодо завершення процедури судового оскарження податкового повідомлення рішення № від 06.11.2017 в якому наводиться неузгоджена сума податку.

Але інформація про оскарження, яке начебто триває до цього часу не відповідає дійсності, оскільки Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 у адміністративній справі № 812/252/18 позов ПРАТ «ЛИНІК» до Офісу великих платників податку ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № та № від 06.11.2017 року задоволений в повному обсягу. В подальшому, ухвалою від 11.04.2018 Перший апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу Відповідачеві без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги (несплати судового збору).

На цей час відсутня інформація щодо повторного подання апеляційної скарги, тому рішення набрало чинності 11.04.2018. Отже, починаючи з 11.04.2018 (набрання чинності судовим рішенням) сума бюджетного відшкодування липня 2017 року є підтвердженою таким, що набрало чинності судовим рішенням, а отже узгодженою сумою. Отримавши судове рішення ще 02.05.2018 року. Відповідач наступного дня відповідну інформацію записами в Реєстрі про завершення процедури її узгодження не здійснив протягом всього цього часу.

З цього моменту, ПРАТ «ЛИНІК» вичерпав можливість в позасудовому порядку поновити свої права, а тому вважав за необхідне звернутись з цим адміністративним позовом до суду, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.4-13).

Відповідач позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог, 03.09.2019 надав суду відзив на адміністративний позов (а.с.60-61), в якому зазначив, що у Головного управління ДФС у Луганській області відсутній доступ до ІКП ПрАТ «ЛИНІК» з ПДВ за період 2017 рік, що унеможливлює здійснення будь-яких операційних дій. Вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та невірно визначено коло суб`єктів, які уповноважені відновити порушені права позивача, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що посилання відповідача на те, що внесенню в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування повинно передувати внесення інформації в АІС "Суди", яке відповідач не здійснює і це повинно зробити Запорізьке управління ОВПП ДФС, є незмістовними, оскільки Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування є самостійним реєстром, а тому невнесення такої інформації в АІС "Суди" не ставить в залежність обов`язок щодо внесення електронним повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року. Повноваження користуватися та вчиняти дії в такому Реєстрі відповідач має в повній мірі (а.с.65-67).

Правом на подачу заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався.

Ухвалою суду від 13.08.2019 по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 02.10.2019 в задоволенні клопотання представника відповідача Подройко Н.А. про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Офіс великих платників ДФС України відмовлено (а.с.84-85).

Ухвалою суду від 02.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.79).

В судовому засіданні представники сторін надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, відзиві та відповіді на відзив відповідно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» зареєстроване в якості юридичної особи (ідентифікаційний код 32292929) та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.19,20).

Позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в подальшому ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України №247 від 30.03.2016 спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників (в тому числі м. Луганська та м. Запоріжжя) були реорганізовані шляхом їх приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у зв`язку з чим ПРАТ «ЛИНІК» було передано на облік до Запорізького управління Офісу великих податків ДФС.

На виконання наказу ДФС України від 26.09.2017 №632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» із змінами та доповненнями внесеними наказом ДФС України від 29.12.2017 №884 позивач не відповідає критеріям великих платників податків та з 01.01.2018 ПРАТ «ЛИНІК» переведений на обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням - ДПІ в м.Лисичанську, у зв`язку з чим 05.01.2018 облікова справа позивача була передана до ГУ ДФС у Луганській області.

При передачі облікової справи Запорізьким управлінням Офісу великих податків ДФС відповідачу була передана й серед іншого інформація щодо адміністративного або судового оскарження сум грошових зобов`язань та судових справ (а.с.62).

18.08.2017 у період перебування на обліку в Запорізькому управлінні Офісу великих податків ДФС, позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2017 року у розмірі 1682639 грн. Зазначена у заяві сума утворилась за рахунок сплачених шляхом розрахунків з постачальниками товарів, робіт, послуг протягом поточного звітного періоду та попередніх податкових періодів ПДВ (а.с.26,34).

Офісом ВПП ДФС 06.11.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 1682 639,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 841319,50 грн, № про зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ на 13047969,00 грн, № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 27 520,00 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 13760 грн (а.с.35,36,37).

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №812/252/18 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №, № та № від 06.11.2017, прийняті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України (а.с.38-47).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку для усунення недоліків. Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №812/252/18 повернуто заявникові (а.с.48-49).

В подальшому Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Перший апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження у справі №812/252/18, при цьому дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції не зупинив.

За наслідками розгляду апеляційної скарги постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 у справі №812/252/18 залишено без змін (а.с.89-97).

Таким чином, судом встановлено, що на час, коли позивач вже перебував на обліку у відповідача, відбулось завершення процедури судового оскарження податкового повідомлень-рішень №, № та № від 06.11.2017, яке міститься в Реєстрі як підстава неузгодженої суми податку.

Станом на дату подачі адміністративного позову та на дату розгляду справи по суті в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відсутня інформація про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1682639,00 грн (а.с.50,98,105).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесено зміни, зокрема до статті 200 Податкового кодексу України. Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту «ґ» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 25 січня 2017 року № 26 затвердив Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок № 26), який набрав чинності з 01 квітня 2017 року.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 26 Мінфін адмініструє Реєстр як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів. Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру такі дані:

найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер;

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу;

реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку № 26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 березня 2017 року № 326 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 березня 2017 року за № 376/30244 (далі - Порядок № 326), визначає механізм надання інформації Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України для її оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства фінансів України та інформаційної взаємодії Мінфіну з ДФС та Казначейством у процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр).

Згідно з пунктом 3 та абзацом другим пункту 6 розділу І «Загальні положення» Порядку № 326 формування Реєстру та оприлюднення Реєстру на своєму офіційному веб-сайті здійснюється щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) в терміни, визначені пунктом 5 розділу II та пунктом 5 розділу III цього Порядку, на підставі баз даних ДФС та Казначейства з урахуванням хронологічного порядку надходження заяв про повернення сум бюджетного відшкодування. Внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями.

ДФС та Казначейство забезпечують своєчасність, достовірність та повноту внесення даних до Реєстру відповідно до цього Порядку (пункт 9 розділу І «Загальні положення» Порядку № 326).

Абзацом другим пункту 1 розділу II «Інформаційна взаємодія ДФС та Мінфіну» Порядку № 326 визначено, що з метою реалізації механізму автоматичного узгодження суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, ДФС при внесенні до Реєстру заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, також вносить інформацію про дату закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, яка є датою узгодження суми відшкодування, відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу.

ДФС відповідно до підпунктів «а», «г» та «ґ» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу вносить до Реєстру інформацію щодо дати та суми узгодження бюджетного відшкодування на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою та в автоматичному режимі відображається в Реєстрі на наступний робочий день після виникнення такого випадку (пункт 2 розділу II «Інформаційна взаємодія ДФС та Мінфіну» Порядку № 326).

Згідно з пунктом 3 розділу II «Інформаційна взаємодія ДФС та Мінфіну» Порядку № 326 ДФС при внесенні інформації до Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування одночасно вносить інформацію щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточні банківські рахунки платників податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу таких платників податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Інформація щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування, а також заявлених сум бюджетного відшкодування, які вважатимуться узгодженими відповідно до підпунктів «б» і «в» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу , із зазначенням платіжних реквізитів передається з накладанням не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатки відповідного територіального органу ДФС.

Органи Казначейства на підставі інформації з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування із зазначеними платіжними реквізитами перераховують узгоджені суми бюджетного відшкодування на поточні банківські рахунки платників податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу таких платників податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, у визначені законодавством строки. Таке перерахування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в межах коштів, наявних на єдиному казначейському рахунку, та з урахуванням ресурсної забезпеченості захищених, соціально спрямованих та пріоритетних видатків (абзаци перший, другий пункту 3 розділу III «Інформаційна взаємодія Мінфіну та Казначейства» Порядку № 326).

Таким чином, Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування передбачає його інформаційне наповнення, зокрема, шляхом внесення електронними повідомленнями інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, та інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточні банківські рахунки платників податку в обслуговуючому банку, саме контролюючим органом.

Отже, враховуючи ту обставину, що сума бюджетного відшкодування після завершення судового оскарження є узгодженою, таким чином позивач має право на її відшкодування шляхом внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1 682 639, 00 грн.

Оскільки станом на дату розгляду справи по суті відповідачем не вчинено відповідних дій, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановивши, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1 682 639, 00 гривень, суд дійшов висновку про те, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача внести електронним повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1 682 639,00 гривень з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на рахунок Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія", що повністю відповідає вимогам ст.200 ПК України.

Доводи відповідача про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав та невірно визначено коло суб`єктів, які уповноважені відновити порушені права позивача, є безпідставними з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 1 глави 6 «Відображення в обліку сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість» Розділу ІІІ «Облік надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску» Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (далі - Порядок № 422), облік сум бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється в ІКП за формою згідно з переліком форм ІКП. У разі анулювання свідоцтва платника ПДВ форма ІКП набуває ознаки «платник відсутній в реєстрі».

Відповідно до пункту 2 глави 6 «Відображення в обліку сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість» Розділу ІІІ «Облік надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску» Порядку № 422 з метою обліку сум бюджетного відшкодування в ІКП відображаються облікові операції щодо сум, які: заявлені платниками до відшкодування згідно із податковою звітністю; знаходяться у стадії камеральних/документальних перевірок правомірності заявлених платниками сум до відшкодування; зменшені/збільшені за результатами камеральних/документальних перевірок правомірності заявлених платниками сум до відшкодування; знаходяться у процедурах адміністративного/судового оскарження платниками повідомлень-рішень органів ДФС про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ (відмову у відшкодуванні); поновлені за результатами адміністративного/судового оскарження платниками повідомлень-рішень органів ДФС про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ (відмову у відшкодуванні); підтверджені до відшкодування за результатами камеральних/документальних перевірок правомірності заявлених платниками сум до відшкодування; за якими органами ДФС сформований висновок про суми відшкодування ПДВ; за якими органами ДФС висновок про суми відшкодування ПДВ переданий до органів Казначейства; відшкодовані органами Казначейства на поточні рахунки платників за висновками органів ДФС; відшкодовані органами Казначейства на поточні рахунки платників за рішеннями судів. Суми ПДВ, які підлягають автоматичному відшкодуванню платникам, відображаються в ІКП з використанням окремих облікових операцій.

Пунктом 10.14 розділу X «Переведення платника податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого (взяття на облік/зняття з обліку)» Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі - Порядок № 1588), визначено, що після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до:

закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата;

повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі;

закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Отже, за правилами, встановленими пунктом 10.14 розділу X «Переведення платника податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого (взяття на облік/зняття з обліку)» Порядку № 1588, перебування Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» за неосновним місцем обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби саме по спірному питанню завершилось з дня закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань.

Як вже було зазначено раніше з 01 січня 2018 року позивач перебуває на обліку в Лисичанському управлінні Головного управління ДФС у Луганській області, процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень закінчилась спочатку 11.04.2019 (ухвала ПААС про повернення апеляційної скарги) та в подальшому 02.10.2019 (постанова ПААС про залишення без змін рішення суду першої інстанції). Отже дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби завершились з моменту закінчення процедури судового оскарження і саме Головне управління ДФС у Луганській області наділяється повноваженнями щодо подальшого вчинення всіх необхідних дій, пов`язаних з бюджетним відшкодуванням ПДВ згідно вимог податкового законодавства.

Посилання відповідача на те, що внесенню в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування повинно передувати внесення інформації в АІС «Суди», яке відповідач не здійснює і це повинно зробити Запорізьке управління ОВПП ДФС, суд вважає незмістовними, оскільки Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування є самостійним реєстром, а тому невнесення такої інформації в АІС «Суди» не ставить в залежність обов`язок щодо внесення електронним повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року.

Повноваження користуватися та вчиняти дії в такому Реєстрі відповідач має в повній мірі.

А крім того, позивачем не заявляються позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача внести інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування в АІС «Суди».

Відповідачу достеменно відомо про завершення процедури судового оскарження, вся інша необхідна інформація також наявна у відповідача. Жодних інших перешкод, які б унеможливили відповідача внести електроне повідомлення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1 682 639,00 гривень з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на рахунок Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія", відповідач суду не надав, а судом під час вирішення справи по суті не встановлено.

Доводи відповідача про те, що в нього відсутні повноваження щодо внесення в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування, є неприйнятними та спростовуються статтею 19-1 ПК України, Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ДФС України від 31 липня 2017 року №503 та Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведена протиправна бездіяльності відповідача, а відповідачем не спростовано зворотне, адміністративний позов підтверджений належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

За приписами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн (а.с.3).

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача у сумі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 2,5,77,90,139,241-245, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС в Луганській області щодо несвоєчасного внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1 682 639, 00 гривень.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, буд.72) внести електронним повідомленням до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про завершення судового оскарження та розмір узгодженої суми бюджетного відшкодування податкового періоду липня 2017 року в розмірі 1 682 639,00 гривень з одночасним внесенням інформації щодо платіжних реквізитів, необхідних для перерахування сум бюджетного відшкодування на поточний банківський рахунок Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" (ідентифікаційний код 32292929, в АТ «ОТП-БАНК» № НОМЕР_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, буд.72,) на користь Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м.Лисичаснськ, вулиця Свердлова, будинок 371, офіс 1-А) у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 04 листопада 2019 року.

Суддя Н.М. Басова