Справа № 2а-2328/2009
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №2а-2328/2009

адміністративне провадження №К/9901/68317/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 у складі колегії суддів: Загороднюка А.Г. (головуючий), Драчук Т.О., Полотнянка Ю.П. у справі №2а-2328/2009 за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міського управління праці та соціального захисту населення, третя особа Житомирська філія ВАТ "Укртелеком" Центр електрозв`язку №4 про стягнення коштів,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. 09.12.2008 позивач - ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Коростенського міського управління праці та соціального захисту населення, третя особа Житомирська філія ВАТ "Укртелеком" Центр електрозв`язку №4 про стягнення з відповідача на користь позивача 70168,41 грн. доплати до заробітної плати, передбаченої статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

2. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.12.2008 відкрито провадження у даній адміністративній справі.

3. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2009 справу передано на розгляд до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

4. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.03.2009 позовну заяву залишено без руху, позивача зобов`язано усунути її недоліки в строк до 08.04.2009.

5. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 позовну заяву повернуто позивачу.

6. 06.08.2018 позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009, в якій просив її скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

6.1. Разом з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якої позивач зазначає, що ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 йому не вручалась, її копію позивач отримав лише 24.07.2018, після чого звернувся до суду з апеляційною скаргою.

7. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 визнано неповажними підстави поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені у заяві позивача. Апеляційну скаргу залишено без руху, позивача зобов`язано усунути її недоліки шляхом зазначення іншої підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, для чого встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

8. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 визнано неповажними причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009.

8.1. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 була направлена позивачу 14.04.2009, проте упродовж тривалого періоду часу останній жодним чином не цікавився рухом справи і результатами її розгляду. З посиланням на практику Європейського Суду з прав людини. суд апеляційної інстанції вказав, що лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації особою права на оскарження судового рішення в апеляційному може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин. Натомість, причини наведені позивачем, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть визнаватися поважними, тому, мають місце підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

9. Позивачем подано касаційну скаргу на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018, в якій просить оскаржувані судове рішення скасувати і передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

9.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що він не отримував ухвал Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ні від 09.03.2009 про залишення позовної заяви без руху, ні від 10.04.2009 про повернення позовної заяви і про їх існування позивачу не було відомо. Скаржник стверджує, що увесь час вважав, що по даній справі ухвалене остаточне судове рішення та дізнався про ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 лише 24.07.2018 після отримання її копії за його заявою.

10. Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018.

11. Відповідачем до закінчення встановленого судом строку поданий відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні. Посилається на невірне зазначення коду ЄДРПОУ відповідача у позові, вказує на те, що змінились норми права і поданий позивачем позов станом на сьогодні є неактуальним. Крім того, відповідач вважає, що позивач не цікавився прийнятими щодо нього судовим рішенням близько 10 років, попри те, що такі судові рішення виконувались у 2010-2011 роках.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

12. Відповідно до частин 3-4 статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

13. Згідно зі статтею 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

14. Водночас, частинами 4, 6 статті 186 КАС України (в редакції чинній на час постановлення ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009) передбачено, що заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

15. Отже, зважаючи на приписи частини 3 статті 3 КАС України, під час вирішення питання щодо строків апеляційного оскарження ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 застосуванню підлягають норми КАС України в редакції чинній станом на час подання позивачем апеляційної скарги, тобто, норми статті 295 КАС України в наведеній редакції.

16. При цьому, як норми чинного КАС України, так і норми КАС України в редакції чинній на час постановлення ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009, обумовлювали початок перебігу строку на апеляційне оскарження отриманням особою копії оскаржуваного судового рішення.

17. Слід зазначити, що частиною 1 статті 295 КАС України встановлено загальний строк на апеляційне оскарження ухвали суду, який складає п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали суду. Учасник справи має право на поновлення вказаного строку в разі, якщо відповідна ухвала суду не була вручена йому у день проголошення або складення, за умови, що апеляційна скарга на таку ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

18. Згідно з частинами 2-3 статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

19. Пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

20. У матеріалах даної справи міститься супровідний лист від 14.04.2009 №15749 про направлення копії ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 позивачу. Натомість, будь-які докази отримання цієї ухвали суду позивачем у матеріалах справи відсутні.

21. До Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 надіслана не була.

22. 26.06.2018 позивач звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з заявою про надіслання на його адресу копії постанови по даній справі, в якій зазначив, що інших судових рішень, окрім ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2009 про передачу справу на розгляд до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, у нього немає.

23. У відповідь на вказану заяву, листом від 17.07.2018 №5/79/2018 позивачу було надіслано копію ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009, що була отримана останнім 24.07.2018.

24. Наведене дає достатні підстави вважати, що позивач не отримав копії оскаржуваної ухвали суду відразу після її постановлення. З урахуванням того, що оскаржувана ухвала суду отримана позивачем 24.07.2018, а до суду апеляційної інстанції він звернувся 06.08.2018, ним дотримано строки, встановлені пунктом 2 частини 2 статті 295 КАС України, що свідчить про наявність у позивача права на поновлення йому строку на апеляційне оскарження, передбаченого цією нормою.

25. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

26. Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що "<…> право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою" (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

27. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03, пункт 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).

28. У рішенні Європейський Суд з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Суд визнав, що "<…> вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків <…>" (пункт 41, заява №3236/03).

29. З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Попри тривалий пропуск позивачем строку на апеляційне провадження (близько дев`яти років), слід звернути увагу також на ту обставину, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.12.2008 було відкрито провадження у даній адміністративній справі. Тому, позивач не міг розраховувати, що після передачі його справи для розгляду до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області подану ним позовну заяву буде залишено без руху, а у подальшому - повернуто позивачу. Крім того, позивач був позбавлений можливості дізнатись про існування оскаржуваної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку з її відсутністю у цьому реєстрі.

30. У даному випадку ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.04.2009 є такою, що перешкоджає доступу позивача до правосуддя загалом. Оскільки позивачем не оскаржується остаточне судове рішення, прийняте у справі за його позовом, то стверджувати про втручання суду в принцип res judicata у разі поновлення йому строку на апеляційне оскарження немає підстав.

31. Частиною 1 статті 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

32. Таким чином, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушив норми процесуального права, а саме, частини 1 статті 295, пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, що є підставою для його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

33. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

34. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 у справі №2а-2328/2009 за позовом ОСОБА_1 до Коростенського міського управління праці та соціального захисту населення, третя особа Житомирська філія ВАТ "Укртелеком" Центр електрозв`язку №4 про стягнення коштів - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

35.Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Єзеров А.А.

Чиркін С.М.