Справа № 140/363/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8647/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Денисюк Р.С.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Луцьку о 15 год. 27 хв. 25 червня 2019 року, повне судове рішення складено 03 липня 2019 року, у справі № 140/363/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Авто-Ленд» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Авто-Ленд» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.09.2018 № та №.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до реєстраційних документів, на підставі яких здійснювалось митне оформлення автомобілів, з урахуванням дати їх ввезення на митну територію України, строк їх експлуатації складав менше п`яти років. Суд першої інстанції вказав, що вказані реєстраційні документи, згідно з якими здійснювалось митне оформлення придбаних позивачем автомобілів, в передбаченому законодавством порядку недійсними не визнані, а також відповідачем не спростовано їх належності, достатності та допустимості як доказів у справі. Суд першої інстанції зазначив, що питання про те, чи мали місце встановлені в ході досудового розслідування обставини у кримінальному провадженні та чи вчинені вони особою на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також оцінку таким обставинам і доказам надає лише суд, який розглядає таке кримінальне провадження. При цьому, за відсутності вироку у кримінальному провадженні, твердження та нічим не підтверджена інформація відповідача, судом першої інстанції не приймається як достовірна, достатня та належна. Суд першої інстанції вказав, що за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 8 частини 1 статті 336 МК України, повинен був звернутись до офіційних органів іноземних держав із запитами стосовно дати реєстрації автомобілів у зв`язку із такими розбіжностями у відомостях реєстраційного органу та офіційного дилера. Оцінюючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів, отже виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам відповідача. Скаржник вказує, що головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003128, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2017, яким встановлено схему ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, формування фіктивного податкового кредиту підприємствами імпортерами транспортних засобів, серед яких ТОВ «Захід - Авто - Ленд». Зазначає, що Генеральною прокуратурою України також проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000333, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2017, яким встановлено схему ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, формування фіктивного податкового кредиту підприємствами імпортерами транспортних засобів, серед яких ТОВ «Захід - Авто - Ленд», 04.02.2019 вказані кримінальні провадження об`єднані. Скаржник вказує, що надана до перевірки відповідачу повна та достатня інформація виробника МАН щодо дати виготовлення спірних автомобілів та дати першої реєстрації спростувала наведену інформацію у сумнівних реєстраційних документах. Просить врахувати, що законодавець у статті 109 ПК України не встановлює вину як елемент податкового правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід-Авто-Ленд» зареєстроване Дубинським міськрайонним управлінням юстиції 20.12.2013 та включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 07.08.2018 №2119 «Про проведення документальної невиїзної перевірки» посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області з 08.08.2018 по 14.08.2018 проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Захід - авто - Ленд» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за імпортними митними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 25.10.2017 №UA204010/2017/230199, №UA204010/2017/230226, від 07.11.2017 №UA204010/2017/231756, від 08.11.2017 №UA204010/2017/231854, від 08.12.2017 №UA204010/2017/235526, від 12.12.2017 №UA204010/2017/235845 за результатами проведення якої складено акт від 28.08.2018 №1928/17-00-14-06-06/ .

Відповідно до висновків вказаного акта документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення Товариством частини 1 статті 257 Митного кодексу України в частині заявлення недостовірних відомостей щодо транспортних засобів задекларованих за МД від 25.10.2017 №UA204010/2017/230199, №UA204010/2017/230226, від 07.11.2017 №UA204010/2017/231756, від 08.11.2017 №UA204010/2017/231854, від 08.12.2017 №UA204010/2017/235526, від 12.12.2017 №UA204010/2017/235845, пункту 185.1 статті 185, статті 187, пункту 190.1 статті 190, статті 213, пункту 218.1 статті 218, підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкові зобов`язання, які підлягають перерахуванню до Держбюджету України в розмірі 1 615 276,10 грн. в т.ч.: акцизний податок з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) в розмірі 1 346 063,41 грн.; податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів в розмірі 269 212,69 грн.

На підставі акта від 28.08.2018 №1928/17-00-14-06-06/ ГУ ДФС у Рівненській області 11.09.2018 винесено податкові повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 336 515,86 грн. (з них сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням - 269 212,69 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 67 303,17 грн.) та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок із ввезених на територію України підакцизних товарів - транспортні засоби (крім мотоциклів та велосипедів) на загальну суму 1 682 579,26 грн. (з них сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням - 1 346 063,41 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 336 515,85 грн.).

19.09.2018 Товариство подало скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення у ДФС України за результатами розгляду якої прийнято рішення від 14.11.2018 №37026/6/99-99-11-03-03-25 згідно з яким податкові повідомлення-рішення від 11.09.2018 № та № залишено без змін, а скаргу Товариства - без задоволення.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини 1 статті 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (частина 5 статті 266 МК України).

Відповідно до положень статті 270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 318 МК України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що листом Міжрегіональної митниці ДФС від 13.03.2018 Департамент аудиту повідомлено, що Міжрегіональною митницею ДФС здійснюється комплекс перевірочних заходів з метою встановлення осіб, які обґрунтовано підозрюються в організації та забезпеченні функціонування стійкої схеми мінімізації сплати до Державного бюджету України акцизного податку. Вказано, що офіційному дочірньому представнику заводу-виробника MAN Track and Bus AG в Україні - ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» та ТОВ «Трак Центр ЛТД» направлено письмові запити щодо отримання згідно з заводськими базами даних виробників MAN та DAF інформації про календарні дати виготовлення та першої реєстрації, повну масу та об`єм циліндрів двигуна транспортних засобів.

На підставі перевірки отриманих документів контролюючим органом встановлено, що фактична дата першої реєстрації транспортних засобів змінювалась з метою ухилення під час ввезення автомобілів в Україну від застосування коригуючого коефіцієнту 40 до ставки акцизу на транспортні засоби згідно з пунктом 215.3.5 статті 215 Податкового кодексу України. Нарахування податків з порушенням вимог вказаної норми Податкового кодексу України проводилось без застосування коефіцієнту 40 до ставки акцизу за ставками : - 0,033 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна при митному оформленні вантажних автомобілів повною масою понад 20 т (код товару за УКТЗЕД ); - 0,026 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна для транспортних засобів повною масою від 5 до 20 т (код товару за УКТЗЕД ); - 0,02 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна для транспортних засобів повною масою не більше як 5 т (код товару за УКТЗЕД ), як для таких автомобілів, що використовувались до 5 років. Разом з тим, нарахуванню та сплаті підлягає акцизний податок за ставками: -1,32; -1,04 та -0,8 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна відповідно для кожної товарної підкатегорії за УКТЗЕД.

З метою припинення порушень вимог законодавства, пропоновано ініціювати проведення виїзних документальних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зокрема, ТОВ «Захід - Авто - Ленд» (т.1 а.с.105-106).

Так, ДФС України скеровано лист у ГУ ДФС Волинської, Рівненської, Хмельницької області та м.Києві від 28.03.2018 «Про вжиття контрольно-перевірочних заходів», відповідно до якого до Департаменту аудиту надійшов лист Міжрегіональної митниці ДФС від 13.03.2018 №147/8/30-70-19-17 стосовно підприємств, які імпортували транспортні засоби та подавали до митного оформлення реєстраційні документи, видані уповноваженими іноземними державними органами, в яких зазначена недостовірна інформація про календарну дату першої реєстрації транспортних засобів. Ввезення транспортних засобів здійснювалось на підставі договорів купівлі-продажу з наступними нерезидентами : T.A.C. EURO L.P., SCANDIO IMPEX LIMITED PАRTNERSHIP (Канада) ART-GOR SP.z.o.o. (Польща). З метою недопущення втрат бюджету вказано на необхідність вжиття контрольно-перевірочних заходів, відповідно до ст.ст. 345-354 Митного кодексу України, щодо вказаних у додатку підприємств, серед яких ТОВ «Захід - Авто - Ленд» (т.1 а.с.102).

В акті перевірки від 28.08.2018 №1928/17-00-14-06-06/ контролюючим органом зазначено, що під час опрацювання отриманих матеріалів (інформації та матеріалів Міжрегіональної митниці ДФС (лист від 13.03.2018 №147/8/30-70-19-17), відповіді від офіційного дилера «MAN» ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» від 11.04.2018 №44, митних декларацій типу ІМ40ДЕ, поданих Товариством встановлено, що на дату митного оформлення транспортних засобів Товариством задекларовано недостовірну інформацію про дату виготовлення та дату першої реєстрації таких.

Перевіркою встановлено, що на момент проведення митного оформлення транспортні засоби з ідентифікаційними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_3 , НОМЕР_9, НОМЕР_10 перебували в експлуатації більше п`яти років. Перевіркою встановлено, що транспортні засоби імпортовані Товариством за кодом УКТЗЕД 8704 бувші у використанні та використовувались до ввезення на митну територію України строком з 5 до 8 років, чим порушено підпункт 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України в частині застосування до ставки акцизного податку коефіцієнту 40 для таких автомобілів. Контролюючим органом вказано, що зазначене порушення призвело до недотримання норм пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 9.1.3 та 9.1.4 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) податок на додану вартість та акцизний податок належать до загальнодержавних податків.

Згідно з підпунктом 2 пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Згідно з пунктом 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Підпунктом 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з підпунктом 212.1.2 пункту 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України.

Об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України.

Статтею 214 ПК України встановлено, що у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, за встановленими імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), які він імпортує, з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку. Відповідно до положень статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів. Ставка акцизного податку на моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу понад 20 т, що використовувалися, у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) становить 0,033 євро за 1 куб. см об`єму циліндрів двигуна.

Ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50 (підпункт 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Таким чином, розмір акцизного податку та податку на додану вартість, які нараховуються при митному оформленні вантажних моторних транспортних засобів, визначається з урахуванням задекларованої митної вартості і коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а також строку попередньої експлуатації, встановлених на підставі документів, поданих до митного оформлення. Сума податку на додану вартість з товарів, ввезених на митну територію України, визначається на підставі положень пункту 190.1 статті 190 ПК України, з урахуванням розміру нарахованого і включеного до вартості товару акцизного податку. Отже, збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість можливе за умови доведення податковим органом факту неправильного визначення акцизного податку.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 05.11.2018 (справа № 809/1495/17).

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2017 між Компанією «T.A.C. EURO L.P.» (Продавець) та ТОВ «Захід - Авто - Ленд» (Покупець) укладено контракт №04/17-Т, згідно з умовами якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити згідно з інвойсів: автомобілі нові та вживані; тягачі, трактори і тракторні агрегати нові та вживані; мікроавтобуси та автобуси нові та вживані; причепи, напівпречепи нові та вживані; спеціальна будівельна техніка нова і вживана; спеціальна сільськогосподарська техніка нова і вживана; мотоцикли, квадроцикли нові та вживані; кузови нові та бувші у використанні. Приймання Товару за кількістю та якістю проводиться в місці призначення, на основі товарно-супроводжуючих документів шляхом їх підписання Покупцем.

10.10.2017 між Компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O.» (Продавець) та ТОВ «Захід - Авто - Ленд» (Покупець) укладено контракт №13/17-А24 за умовами якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець оплатити : автомобілі легкові нові та бувші у використанні; мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні; причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні; спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні; спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні; мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку нову та бувшу у використанні;човни, яхти та інші плавзасоби нові та бувші у використанні; кузови нові або бувші у використанні та інші товари. Асортимент, кількість та ціни Товару вказуються у інвойсах, що формуються на кожну партію товару.

На виконання умов вказаних контрактів на адресу Товариства здійснювалась поставка зазначених у акті перевірки від 28.08.2018 №1928/17-00-14-06-06/ транспортних засобів, які ввезені на митну територію України відповідно до митних декларацій типу ІМ40ДЕ від 25.10.2017 №UA204010/2017/230199, №UA204010/2017/230226, від 07.11.2017 №UA204010/2017/231756, від 08.11.2017 №UA204010/2017/231854, від 08.12.2017 №UA204010/2017/235526, від 12.12.2017 №UA204010/2017/235845.

При митному оформленні транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 у графі 47 митної декларації типу ІМ40ДЕ від 07.11.2017 №UA204010/2017/231756 зазначена ставка акцизного податку 0,033 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна, відповідно до графи 31 календарний рік випуску - 2012, модельний рік виготовлення - 2012.

При митному оформленні транспортних засобів з ідентифікаційними номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_6, НОМЕР_3, НОМЕР_9, НОМЕР_10 у графах 47 митних декларацій типу ІМ40ДЕ від 25.10.2017 №UA204010/2017/230199, №UA204010/2017/230226, від 08.11.2017 №UA204010/2017/231854, від 08.12.2017 №UA204010/2017/235526, від 12.12.2017 №UA204010/2017/235845 зазначена ставка акцизного податку 0,026 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна, відповідно до графи 31 календарний рік випуску - 2012, модельний рік виготовлення - 2012.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Документом, в якому зазначається інформація про дату виготовлення та першу реєстрацію автомобіля, який підлягає митному оформленню, є відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане уповноваженим на те органом іноземної держави.

При митному оформленні вказаних транспортних засобів декларантом подані інвойси : 171020.132-ТАС/ZAL, 171020.131-ТАС/ZAL, 171104.1-ASС/ZAL, 171104.136-ТАС/ZAL, 171206.45-ТАС/ZAL, 171206.44-ТАС/ZAL, в яких зазначено рік випуску - 2012.

Також для митного оформлення придбаних транспортних засобів, бувших у використанні, Товариством через декларанта подані Свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: від 31.08.2017 № 00.045.958.736 за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 є 26.10.2012; від 31.08.2017 № 00.045.203.388 за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу є 26.10.2012; від 28.12.2012 №А30217700 за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_7 є 28.12.2012; від 14.12.2012 №WN250424, за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 є 14.12.2012; від 25.05.2016 № 00.036.735.228 за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_9 є 28.12.2012; від 26.06.2016 №TG744303 за даними якого датою першої реєстрації транспортного засобу з ідентифікаційним номером НОМЕР_10 є 28.12.2012.

Водночас, відповідно до листа офіційного представника компанії «MAN Truck and Bus AG» від 11.04.20148 № 44 вбачається, що за заводською базою MAN дата виготовлення НОМЕР_2 є 14.02.2012, дата першої реєстрації 10.04.2012, дата виготовлення НОМЕР_6 є 14.02.2012, дата першої реєстрації 10.04.2012, дата виготовлення НОМЕР_7 є 23.11.2011, дата першої реєстрації 24.11.2011, дата виготовлення НОМЕР_3 є 12.08.2011, дата першої реєстрації 29.09.2011, дата виготовлення НОМЕР_9 є 01.03.2012, дата першої реєстрації 20.03.2012, дата виготовлення НОМЕР_10 є 06.10.2011, дата першої реєстрації 13.10.2011.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дати виготовлення та дати першої реєстрації зазначені у вказаному листі, на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела отримання такої, не є самодостатніми доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.

Як це вірно зазначив суд першої інстанції, в матеріалах справи відсутні дані про те, що подані Товариством свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, є підробленими; відомості, які в таких містяться, не відповідають фактичним даним по цих автомобілях; свідоцтва видані не уповноваженими органами. Такі обставини ні в ході проведення перевірки, ні під час судового розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведено.

В свою чергу, акт перевірки від 28.08.2018 №1928/17-00-14-06-06/ , також, не містить будь-яких фактів протиправних дій Товариства щодо підроблення інформації в реєстраційних документах на ввезені транспортні засоби, а лише підтверджує факт подання Товариством під час митного оформлення зазначених транспортних засобів таких документів та їхнє проходження під час митних процедур без будь-яких зауважень зі сторони митних органів.

Водночас, за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на транспортні засоби, що видані в іноземній державі, контролюючий орган, відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 336 МК України, мав можливість направити запити до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Щодо покликання скаржника на матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом зловживання службовим становищем службовими особами митниці ДФС та формування невстановленою групою осію «штучного» податкового кредиту для підприємств експортерів продукції, які в подальшому отримують безпідставне право на бюджетне відшкодування, то суд апеляційної інстанції зауважує, що в силу приписів частини 6 статті 78 КАС України лише вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, та лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) чи вчинені вони цією особою, а тому сам факт відкриття кримінального провадження не може вважатися таким, що несе інформацію щодо предмета доказування, та не може бути покладений в основу судового рішення.

Вирок суду, який б набрав законної сили на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутній.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відомості, щодо вказаних скаржником досудових розслідувань, не були предметом дослідження при проведенні перевірки, не відображені у акті перевірки від 28.08.2018 №1928/17-00-14-06-06/ та не враховувались при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи положення статті 2 та статті 8 КАС України суд апеляційної інстанції звертає увагу на необхідність застосування правила вирішення сумнівів на користь платника податків (тобто принцип in dubio pro tributario), у разі виникнення спору між платником податків та державою суд не може відмовити платнику податків в захисті лише через сумніви в правомірності його дій. Особливість розподілу тягаря доказування в адміністративних справах не дозволяє трактувати «сумніви» інакше, як неспроможність фіскального органу переконливо довести обґрунтованість та правомірність власних дій у спірних відносинах, тобто невиконання ним свого процесуального обов`язку. Натомість нездатність державного органу довести обґрунтованість та законність власних дій має стати підставою для надання захисту платнику податків, вина якого не була переконливо доведена перед судом, але аж ніяк не для відмови в такому захисті. Будь-який інший висновок фактично спотворює всю систему завдань адміністративного судочинства та підриває конституційні засади України.

За таких обставин, враховуючи, що скаржником не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення щодо дати першої реєстрації ввезених транспортних засобів, не доведено наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Товариством під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортних засобів і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації таких, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів, а тому виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. В свою чергу, відповідачем безпідставно збільшено грошові зобов`язання з акцизного податку та податку на додану вартість і, як наслідок, протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, такі підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 140/363/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 31.10.2019