Справа № 1.380.2019.005667
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005667
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

04 листопада 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про забезпечення позову у справі за позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м.Львові про скасування реєстрації декларації, визнання неправомірними дій, -

встановив:

Представництво Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (надалі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м.Львові, в якому просить:

- скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт щодо будівництва офісного будинку з кафе - баром на вул. Сянській, 4 у м.Львові №ЛВ 13 та реєстрацію змін даних у Декларації про початок будівельних робіт за № 2, здійснені Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у м.Львові;

- визнати неправомірними дії Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м.Львові щодо повноти проведеної перевірки та складення акту про відсутність порушень вимог законодавства від 01.10.2019.

Одночасно до Львівського окружного адміністративного суду позивач у справі подав заяву (вх. № 39999) про забезпечення позову. Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії декларації про початок будівельних робіт щодо будівництва офісного будинку з кафе - баром на вул. Сянській, 4 у м.Львові, зареєстрованої за №ЛВ 13 у вересні 2016 року, та змін до даних у декларацію про початок будівельних робіт, зареєстрованих за № 2 у червні 2019 року, Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у м.Львові.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ділянка, на якій планується забудова, розташована в межах історичного населеного місця, в межах ареалу історичного населеного місця, в межах охоронної (буферної) зони об`єкта, що перебуває під охороною ЮНЕСКО. Крім того, заявник наголошує, що на ділянках, щодо забудови яких зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт, колись розташовувався об`єкт культурної спадщини - синагога "Хасидим Шуль ", який підлягає дослідженню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Як видно з матеріалів позовної заяви, у вересні 2016 року громадянину ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на будівництво офісного будинку з кафе - баром на АДРЕСА_1 із знесенням існуючої на ділянці споруди. Крім того, у червні 2019 внесено зміни до декларації за № ЛВ2 в частині особи, що здійснює технічний нагляд.

Суддя встановила, що ділянка, на якій проводиться будівництво згідно з вищевказаної декларації, передана ОСОБА_2 в оренду на підставі договорів оренди землі від 25.02.2015, зареєстрованого за № Г - 1348, витяг з державного реєстру речових прав про реєстрацію права оренди індексний номер 35460109 від 25.03.2015 та від 25.02.2015, зареєстрованого за № Г - 1349, витяг з державного реєстру речових прав про реєстрацію права оренди індексний номер 35462015 від 25.03.2015.

Таким чином, земельна ділянка перебуває у платному користуванні ОСОБА_2 та використовується для нового будівництва відповідно до декларації про початок будівельних робіт щодо будівництва офісного будинку з кафе - баром на АДРЕСА_1 , зареєстрованої за №ЛВ 13 у вересні 2016 року.

В заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник покликався на те, що спірна ділянка знаходиться в межах історичного населеного місця, в межах ареалу історичного населеного місця та в межах охоронної (буферної) зони об`єкта, що перебуває під охороною ЮНЕСКО.

Водночас, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, що спірна земельна ділянка, на якій зводиться будівництво відповідно до оскаржуваної декларації за адресою по АДРЕСА_1 , належать саме до охоронної зони.

Доводи заявника про те, що до декларації внесено неправдиві дані щодо режиму забудови буде досліджуватися під час розгляду справи по суті. Тому, подання позову предметом якого є, зокрема, скасування декларації, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такої декларації.

Щодо покликання заявника на те, що на спірних ділянках колись розташовувався об`єкт культурної спадщини - синагога " Хасидим Шуль ", який підлягає дослідженню, суддя зазначає таке.

В додатках до заяви про забезпечення позову відсутні докази місцезнаходження синагоги саме за адресою будівництва. Крім того, заявник не долучив жодних документів, які б свідчили про початок вивчення об`єкта культурної спадщини - синагога " Хасидим Шуль " (архівні документи, облікова картка, історична довідка).

Таким чином, суддя зазначає, що заявником до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості вказаних у ній доводів.

Крім того, суддя не встановила підстав, які б унеможливили в майбутньому захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з відсутністю підстав для забезпечення позову, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про забезпечення позову у справі за позовом Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м.Львові про скасування реєстрації декларації, визнання неправомірними дій - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мричко Н.І.