Справа № 826/15863/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 листопада 2019 року

Київ

справа № 826/15863/18

адміністративне провадження № К/9901/29406/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Пасічник С.С., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №826/15863/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МКФ-Трейд" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2019.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у задоволенні клопотання ГУ ДФС про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу квитанції про оплату судового збору. Також зазначено про необхідність надання доказів отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2019 про повернення вперше поданої апеляційної скарги.

На підставі клопотання ГУ ДФС ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 продовжено строк для виконання вищезгаданої ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху терміном десять днів з моменту отримання зазначеної ухвали. Крім того, ГУ ДФС запропоновано подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання і особа, яка її подала не вказує причини пропуску зазначеного строку та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску не додає.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 17.01.2019 подано 31.05.2019, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження. При цьому ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2019 вперше подану ГУ ДФС апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з поданням її особою, яка не мала права її підписувати. Копія цієї ухвали суду отримана ГУ ДФС 07.03.2019, проте вдруге апеляційну скаргу подано 31.05.2019.

У клопотанні про поновлення строку відповідач зазначив, що єдиною перешкодою, що потягнула за собою повернення апеляційної скарги стала відсутність документа, що підтверджує сплату судового збору. Проте ГУ ДФС не мало можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю належного фінансування, що є поважною причиною пропуску строку.

Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені ГУ ДФС причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. В той же час, колегія суддів звернула увагу, що подану вперше апеляційну скаргу ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2019 було повернуто, у зв`язку з поданням її особою, яка не мала права її підписувати, а не у зв`язку з несплатою судового збору.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019, на виконання вимог про залишення апеляційної скарги без руху, ГУ ДФС подало заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка вмотивована тим, що ГУ ДФС не мало можливості вчасно сплатити судовий збір при зверненні з апеляційною скаргою вперше, що стало підставою для її повернення.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив з того, що скаржнику було надано достатній час на наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, але апелянтом обґрунтованих причин щодо неможливості усунення недоліків надано не було, як і не долучено документ про сплату судового збору.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки відсутність у ГУ ДФС можливості сплатити судовий збір є об`єктивною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та дає підстави для його поновлення. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення.

Проте колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги стало поданням її особою, яка не мала права її підписувати, проте вдруге апеляційну скаргу подано 31.05.2019 тобто майже через три місяці з моменту отримання копії ухвали суду про повернення апеляційної скарги (07.03.2019), що свідчить про необґрунтоване зволікання з боку ГУ ДФС щодо наступного звернення до апеляційного суду у найкоротший термін, враховуючи і той факт, що усунення суб`єктивних причин, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги не вимагало багато часу. ГУ ДФС не зазначає причин, які б йому об`єктивно перешкоджали повторно звернутися з апеляційною скаргою одразу після отримання ухвали суду від 01.03.2019, а тому суд апеляційної інстанції правильно зазначив про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилаючись, що єдиною підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги стала несплата судового збору, при зверненні з апеляційною скаргою повторно, докази сплати такого збору ГУ ДФС не надало, зазначаючи про відсутність можливості його сплатити.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Існує стала судова практика, відповідно до якої відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №826/15863/18.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

С.С. Пасічник

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду