Справа № 520/3765/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р. Справа № 520/3765/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019, суддя Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.05.19 по справі № 520/3765/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Харківській обл.), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області:

- №0-2026 від 21.11.2018р., за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2018 рік, визначена сума податкового зобов`язання 6250,00грн. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській обл. №0-2026 від 21.11.2018, за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2018 рік, визначена сума податкового зобов`язання 6250,00грн.

Стягнуто з ГУ ДФС у Харківській обл. на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до Переліку автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році. Також відповідач зазначив, що відповідно до практики Верховного Суду по справі № 820/4876/17, обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортних засобів покладений на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну полтітику економічного розвиту, а межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Крім того, відповідач зазначив, що наявність в переліку Мінекономрозвитку автомобіля вже свідчить про те, що вказаний автомобіль є об`єктом оподаткування. Надану позивачем до суду першої інстанції довідку з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку з розрахунком середньоринкової вартості автомобіля, яка становить 1 117 042,17 грн. відповідач вважає такою, що не підтверджує серендньоринкову вартість спірного автомобіля станом на момент винесення податкового повідомлення-рішення в 2018 році, оскільки розрахунок проведено 23.01.2019.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 задоволено клопотання скаржника, продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження по справі № 520/3765/19.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі сторін, повідомлених судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

З письмових доказів у справі слідує, що нарахування транспортного податку позивачу здійснювалось на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (№ НОМЕР_1 ), згідно якого ОСОБА_1 - є власником транспортного засобу: легкового автомобіля автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE 2018 року випуску, реєстраційний номер - НОМЕР_2 з 26.10.2018.

Розрахунок здійснено за формулою: Ставка/12*n (де n - кількість місяців володіння транспортним засобом у кварталі). У даному випадку, це 3 місяці (жовтень-грудень 2018 року).

Таким чином, сума грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні - рішенні від 22.11.2018 № 0-2026 склала: 25 000 грн./ 12*3 = 6 250,00 грн.

22 листопада 2018 року ГУ ДФС у Харківській обл. винесено податкове повідомлення-рішення № 0-2026, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" за 2018 рік в розмірі 25 000 грн./ 12*3 = 6 250,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

За змістом ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно пп. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

У відповідності до статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобовязання слугували висновки податкового органу про наявність у позивача в 2018 році обов`язку сплачувати транспортний податок з фізичних осіб за автомобіль, який є об`єктом оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Базою оподаткування у відповідності до п. п. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

При цьому згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п. п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. п. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України закріплено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно п. п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Законом України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» №1791-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017, було внесено зміни до ПК України, у зв`язку з чим п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України (в редакції, чинній на момент винекнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 01.01.2018 мінімальна заробітна плата становить 3723,00 грн.

З урахуванням наведеного, для того, щоб транспортний засіб підпадав під визначення об`єкта оподаткування, встановленого підпунктом 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, його середньоринкова вартість за податковий 2018 період має перевищувати 1396125,00 грн.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. (пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України)

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, на підставі підпункту 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (в подальшому - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком (п. 1 Методика).

Згідно п. 13 Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з пунктом 14 Методики, Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Судом встановлено, що на сайті Міністерства економічного розвитку та торгівлі України розміщений механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (Механізм визначення) та у формі таблиці наведено Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році (Перелік).

Згідно технічного паспорту, позивачу належить автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE з об`ємом двигуна 1999 куб. см, тип пального дизель, 2018 року.

Отже, належний позивачеві автомобіль не співпадає по технічним характеристикам автомобілям, наведеним у переліку в частині об`єму двигуна.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення статті 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, контролюючий орган, як суб`єкт владних повноважень, повинен був вказати на наявність норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

З урахуванням наведеного, вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.11.2018 по справі № 822/2687/17.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на позицію Верховного Суду по справі № 820/4876/17, колегія суддів зазначає наступне наступне.

Так, згідно правової позиції, висловленої у вищезазначеному судовому рішенні судом касаційної інстанції, обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформації про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

При цьому, колегія суддів вказує на відсутність такої інформації в матеріалах справи, відтак, відповідачем не доведено правомірність нарахування позивачу податкових зобов`язань зі сплати транспортного податку у 2018 році згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що, надана позивачем довідка з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку з розрахунком середньоринкової вартості автомобіля, яка становить 1 117 042,17 грн. не підтверджує серендньоринкову вартість спірного автомобіля станом на момент винесення податкового повідомлення-рішення в 2018 році, оскільки розрахунок проведено 23.01.2019, колегія суддів, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, вважає такими, що не впливають на висновок суду першої інстанції про протиправність винесеного відповідачем рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, а також відсутність належних та допустимих доказів правомірності нарахування контролоюючим органом податкових зобов`язань позивачу зі сплати транспортного податку за вказаний автомобіль, колегія суддів прийшла до висновку про те, що оскржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для його скасування.

На підставі викладеного, враховуючи закріплений положеннями пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України принцип презумпції правомірності платника податків, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку щодо необґрунтованості визначення позивачу суми грошового зобов`язання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в зв`язку з чим, останнє підлягаює скасуванню у судовому порядку як таке, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 по справі № 520/3765/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 31.10.19.