Справа № 521/7956/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/7956/19
Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: апелянта - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Одесі Куліша Павла Євгеновича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м.Одесі Куліша Павла Євгеновича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №027906 від 10 квітня 2019 року та закриття провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17 вересня 2019 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що 10 квітня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції у м.Одесі Кулішом П.Є. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №027906 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови її копію ОСОБА_1 отримав 10 квітня 2019 року.

10 квітня 2019 року позивач подав до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції скаргу стосовно правомірності складання постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №027906.

Відповідно до листа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 25 квітня 2019 року №Н-1479/41/13/04/03-19 позивачу повідомлено, що постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №027906 від 10 квітня 2019 року винесена правомірно, підстави для її скасування відсутні.

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду. Також ним було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якому він зазначав, що саме з моменту отримання листа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 25 квітня 2019 року №Н-1479/41/13/04/03-19 повинен обраховуватись строк звернення до суду.

Суд першої інстанції залишаючи позовні вимоги без розгляду виходив з того, що звернення зі скаргою до Управління патрульної поліції не виключало можливості позивача звернутись одночасно і до суду, та, окрім того, адміністративний позов подано до суду 14 травня 2019 року, тобто на одинадцятий день після отримання позивачем відповіді на його скаргу до поліції.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку..

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня винесення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, звернення позивача до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає та сторонами не заперечується, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №027906 винесена та отримана позивачем 10 квітня 2019 року, а адміністративний позов подано 14 травня 2019 року, тобто з пропуском встановленого статтею 289 КУпАП строку звернення до суду.

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В свою чергу, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення їй пропущеного строку, є звернення зі скаргою на дії відповідача в адміністративному порядку.

Зазначена позивачем в апеляційній скарзі обставина, а саме оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, носить суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення стягнення.

Таким чином, посилання апелянта на приписи ч.4 ст.122 КАС України, якою встановлено тримісячний строк звернення до суду при досудовому порядку вирішення спору, відхиляється колегією суддів.

Колегія суддів наголошує, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, проте не наведено жодних обставин, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення позивача чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. А відтак, суд першої інстанції правомірно застосував наслідки пропуску строку звернення до суду, встановлені процесуальним законодавством.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.