Справа № 440/3773/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3773/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2019 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якій просить суд:

визнати протиправним нарахування поновленої пенсії, вказане у виписці по картковому рахунку від 04 квітня 2019 року;

зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача починаючи з 10 жовтня 2017 року, у розмірі відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивача, показника середньої заробітної плати за три роки, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 10 жовтня 2017 року, з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом;

зобов`язати відповідача провести індексацію та компенсацію втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані позивачу суми пенсії, починаючи з 23 січня 2014 року до їх фактичної виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18 відповідачем здійснено поновлення виплати пенсії позивача за віком, а 05 жовтня 2018 року - проведено виплату заборгованості зазначеної соціальної виплати в розмірі 1533,50 грн., що утворилась за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року. Не погоджуючись з розміром застосованої для нарахування поновленої виплатою пенсії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому, крім іншого, просить суд вирішити питання щодо нарахування індексації та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

30 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, вказував на те, що у спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області діяло в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією, законами України та рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18 /а.с. 102-104/.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача, як пенсіонер, який отримує пенсію за віком.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області) поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 10 жовтня 2017 року; позовні вимоги в частині поновлення нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року по 09 жовтня 2017 року залишено без розгляду; в іншій частині позовних вимог відмовлено /а.с. 19-27/.

На виконання вказаних судових рішень 25 липня 2018 року на підставі розпорядження № 20415 від 22 серпня 2018 року відповідачем здійснено поновлення нарахування пенсії ОСОБА_1 у розмірі 130,94 грн./міс., а 05 жовтня 2018 року відновлено фактичну її виплату, а також здійснено погашення заборгованості з виплати пенсії за віком, що утворилась за період за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року /а.с. 16-17,109/.

Представник позивача, не погоджуючись з розміром нарахованої та виплаченої відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18 пенсії, звернувся до суду з цим позовом, у якому просить зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача починаючи з 10 жовтня 2017 року, відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивача, показника середньої заробітної плати за три роки, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 10 жовтня 2017 року, з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом; а також просить суд вирішити питання щодо нарахування індексації та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (надалі Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1-4 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Суд зауважує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі пенсії.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 05 жовтня 2018 року у справі № 127/829/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 814/1428/18.

У цій справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму пенсії за віком, яка виплачена ОСОБА_1 на підставі судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18, починаючи з 23 січня 2014 року до їх фактичної виплати.

Суд враховує, що пенсія позивача за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 1533,50 грн. нарахована ОСОБА_1 на підставі судового рішення при цьому фактичну її виплату здійснено відповідачем лише 05 жовтня 2018 року, а тому позивач набув право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Відтак, у спірних правовідносинах мала місце протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Однак, суд не вбачає підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії з 23 січня 2014 року, оскільки судовим рішенням у справі № 814/1428/18 визнано право позивача на отримання поновленої виплатою пенсії лише з 10 жовтня 2017 року.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити розрахунок, нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої та виплаченої на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18 пенсії за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом із тим, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача під час нарахування поновленої пенсії та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача є пов`язаними з незгодою ініціатора звернення з розміром пенсії, застосованим відповідачем під час поновлення її виплати на підставі судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18. Тобто, позивач фактично оскаржує порядок виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області вищевказаного судового рішення.

Так, відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Положеннями частини другої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За змістом частин четвертої та п`ятої вказаної статті примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом; процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі проти Греції" названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовані розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судом встановлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18 набрало законної сили та є обов`язковим для виконання. Слід також зауважити, що відповідач здійснив заходи щодо виконання зазначеного судового акта шляхом поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , а також визначення розміру заборгованості та її виплати позивачу.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач, висловлюючи свою незгоду з розміром пенсії, який Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області застосувало під час визначення суми, що підлягає щомісячній виплаті ОСОБА_1 , та який враховано відповідачем під час здійснення обчислення суми заборгованості за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року, фактично оскаржує порядок виконання відповідачем-суб`єктом владних повноважень ухваленого на його користь судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18. Тобто, звертаючись до суду першої інстанції з позовними вимогами про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року позивач фактично просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України належним чином виконати рішення суду, яке набрало законної сили, та яке в силу приписів статей 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України має виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

За викладених обставин суд вважає, що позивач, звертаючись до суду з новим позовом, обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав.

Оскільки спір у цій справі є тотожним спору у справі № 816/1252/18, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, за результатами вирішення якого є таке, що набрало законної сили судове рішення, провадження у цій справі щодо позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача, підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, провадження у справі про визнання протиправними дій відповідача під час нарахування поновленої пенсії зобов`язання провести перерахунок пенсії позивача починаючи з 10 жовтня 2017 року, у розмірі відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивача, показника середньої заробітної плати за три роки, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 10 жовтня 2017 року, з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом - підлягає закриттю.

За викладених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року, нарахованої та виплаченої на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 10 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року, нарахованої та виплаченої на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 816/1252/18.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача під час нарахування поновленої пенсії, зобов`язання провести перерахунок пенсії позивача починаючи з 10 жовтня 2017 року, у розмірі відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивача, показника середньої заробітної плати за три роки, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 10 жовтня 2017 року, з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивача не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом - закрити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова