Справа № 813/2514/17
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2019 року

Київ

справа №813/2514/17

адміністративне провадження №К/9901/17799/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В., судді Берназюка Я.О., судді Чиркіна С.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова до Львівської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду у складі судді Сакалоша В.М. від 08 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Гінди О.М., Качмара В.Я., Ніколіна В.В. від 24 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова (далі також - позивач) звернулось до суду з позовом до Львівської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка», у якому просило стягнути 607,89 грн заборгованості по витратах на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій обчислених за іншими законодавчими актами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 607,89 грн заборгованості відповідача підтверджується повідомленнями про суму витрат на виплату пенсій за квітень - червень 2017 року. Також посилається на положення статті 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року за №372 (далі також - Порядок № 372).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач не проходив державної атестації, а також не внесений до Державного реєстру наукових установ, отже позивач не вправі вимагати від відповідача відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної ОСОБА_1 як науковому керівнику, та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах. Крім того зазначено, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що направлені позивачем повідомлення на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної як науковому працівнику, та сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах щомісячно, є протиправними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та задовольнити позовні вимоги.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу подано до суду 13 листопада 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 813/2514/17.

Справа передана до Верховного Суду 07 лютого 2018 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Желєзного І.В., суддів Берназюка Я.О. та Чиркіна С.М.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами першої та апеляційної інстанцій становлено, що Галицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова направлено відповідачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за квітень - червень 2017 року.

Із розрахунку заборгованості фактичних витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів наукового працівника ОСОБА_1 , який працював і отримав стаж наукової роботи в установі відповідача, вбачається, що сума заборгованості Львівської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» становить 607,89 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, у справі № 813/47/17 за позовом Управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова до Львівської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» визнано протиправними направлені позивачем повідомлення з січня 2016 року по грудень 2016 року на відшкодування заборгованості по пенсіонеру ОСОБА_1 , у задоволенні позову відмовлено. Даними судовими рішеннями встановлено, що Львівська обласна спілка споживчих товариств є юридичною особою і створена у відповідності до Закону України «Про споживчу кооперацію» та належить до установ приватної форми власності. ОСОБА_1 з 12 липня 1979 року по 27 вересня 1985 року працював на посаді керуючого гуртовою конторою з організації торгівлі промисловими товарами «Облкооппромторг». Вказана посада ОСОБА_1 не належить до груп і спеціальностей галузі науки. У відповідності до статті 11 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачено державну атестацію наукових установ в порядку, встановленому Кабінетом Міністри України. Державній атестації підлягають наукові установи усіх форм власності, що внесені або претендують на внесення до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави. Враховуючи те, що відповідач не проходив державної атестації, а також не внесений до Державного реєстру наукових установ, суди дійшли висновку, що позивач не вправі вимагати від відповідача відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної ОСОБА_1 як науковому працівнику, та сумою пенсії обчисленої на загальних підставах.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга обґрунтована тим, що на виконання вимог статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та пункту 5 Порядку № 372 відповідачу надіслані повідомлення на відшкодування управлінню різниці у розмірі пенсії на суму 607,89 грн, які ним не відшкодовано, а тому суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно відмовили у задоволенні позовних вимог.

Від відповідача надійшли заперечення на касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в яких зазначається, що рішення суду першої та апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, прийнятими з правильним застосуванням норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятними з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» право на призначення пенсії відповідно до цього Закону поширюється на всіх осіб, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом та мають стаж наукової роботи, передбачений частиною другою цієї статті. Призначення пенсій таким працівникам здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої цієї статті з дня звернення за призначенням пенсії та за умови звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

Згідно з положеннями пункту 2 Порядку № 372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 4 цього ж Порядку передбачено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Галицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Львова надіслано повідомлення у відповідності до згаданого Порядку для відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату пенсій, що становлять собою різницю між сумою пенсій, призначених згідно з Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів за квітень - червень 2017 року.

Крім того, судами встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № 813/47/17, у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова до Львівської обласної спілки споживчих товариств «Облспоживспілка» про стягнення відшкодування заборгованості щодо виплати пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 відмовлено. Вищевказаною постановою встановлено, що у відповідача відсутній обов`язок на покриття суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із судами попередніх інстанцій про те, що судовими рішеннями у справі № 813/47/17 встановлено обставини відсутності у відповідача обов`язку щодо відшкодування витрат на виплату пенсій, що становлять собою різницю між сумою пенсій, призначених згідно Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, які в силу положень статті 72 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) не підлягають доказуванню під час розгляду даного спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France" № 17862/91), у справі "Вєренцов проти України"№ 20372/11).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до частини шостої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін