Справа № 727/1981/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2019 року

Київ

справа №727/1981/15-а

адміністративне провадження №К/9901/9774/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року (ухвалену в складі головуючого судді- Кирилюк Л.К.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року (постановлена у складі колегії суддів: головуючого судді - Сапальової Т.В., суддів: Граб Л.С., Боровицького О.А.) по справі № 727/1981/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" до Чернівецької міської ради про визнання незаконними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" (далі - ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго", позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради (далі - відповідач), в якому просило: визнати незаконним та скасувати п. 2 в частині обов`язку сплати за фактичне користування земельними ділянками та укладення договорів оренди в строк 90 днів, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 рішення "Про затвердження проекту відведення та надання ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" земельних ділянок в оренду" №1501 від 03 лютого 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку із відсутністю укладеного договору оренди земельної ділянки, зобов`язання сплатити кошти за фактичне користування земельною ділянкою в еквіваленті орендної плати за попередні періоди положеннями оспорюваного рішення є незаконним, оскільки може вирішуватись лише в площині договірних відносин. А землекористувачі, з якими не укладено договори оренди, сплачують земельний податок відповідно до положень Податкового кодексу України.

Дії відповідача по прийняттю пункту 2 рішення щодо зобов`язання позивача впродовж 90 календарних днів з дня прийняття рішення укласти з Чернівецькою міською радою договори оренди землі також не відповідають ст.19 Конституції України, оскільки право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року позов ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" задоволено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задоволено, постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці скасовано, а провадження по справі закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 червня 2016 року ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

За результатами розгляду справи Вінницьким апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу від 30 серпня 2016 року, якою залишено без змін постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновками суду першої інстанції про задоволення позову, виходив з того, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, порушив вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, оскільки зазначив в ньому рішеннях порядок, умови, строки укладення договору оренди та оплати за фактичне користування земельними ділянками за минулий період. Питання щодо строку оренди земельною ділянкою, оплати за користування та строки оплати за її користування визначаються у договорі оренди земельної ділянки з урахуванням положень Закону. Визначення і стягнення збитків за використання земельних ділянок без відповідних правовстановлюючих документів здійснюється у відповідності до Положення про комісію з питань визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Чернівців внаслідок порушення земельного законодавства, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09 жовтня 2012 року № 645/20.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

23 вересня 2016 року Міськрада звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, ухвалити нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що судами не зазначено яку конкретно норму чинного законодавства порушено Міськрадою. При цьому, відповідно до чинних пунктів 4.9, 4.10 Положення про оренду та порядок розрахунку орендної плати за земельну ділянку у м. Чернівцях, затверджене рішенням Чернівецької міської ради 33 сесії від 23 жовтня 2008 року № 715 зі змінами, орендар сплачує одноразовий внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста за фактичне користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення сесії про надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель запасу міста до дати укладання Договору оренди землі. При переході права власності на будівлю або споруду одноразовий внесок справляється з дня виникнення права власності на будівлю або споруду до дати укладання договору оренди землі, але не більше ніж за 3 (три) попередні роки, якщо інше не передбачено рішенням міської ради.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28 жовтня 2016 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

21 листопада 2016 року від позивача до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на вказану касаційну скаргу, в яких ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані Міськрадою судові рішення - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до протоколуповторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 30.10.2019 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" на праві власності належить нерухоме майно у вигляді трансформаторних підстанцій, будівель ЗТП, які знаходяться на земельних ділянках м. Чернівці, що підтверджується копіями свідоцтв про право власності та довідок позивача.

Трансформаторні підстанції, будівлі ЗТП розміщені не земельних ділянках, які перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Чернівці, і на які позивач не має правовстановлюючих документів.

03 лютого 2015 року Чернівецькою міською радою прийнято рішення "Про затвердження проекту відведення та надання публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" земельних ділянок в оренду" №1501, пунктом 2 якого позивача зобов`язано впродовж 90 календарних днів з дня прийняття цього рішення укласти з Чернівецькою міською радо договори оренди землі та сплатити плату за фактичне користування земельними ділянками за минулий період в еквіваленті орендної плати за земельні ділянки, що надаються в оренду, яку власник землі (територіальна громада міста Чернівці) міг отримати при своєчасному та належному оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 2.1 рішення встановлено передбачити умовами договорів оренди землі нарахування плати за фактичне користування земельними ділянками за минулий період з дати прийняття рішень Чернівецької міської ради про надання ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок в оренду (з 26 серпня 2010 року, з 29 квітня 2010 року, з 27 вересня 2012 року та з 31 жовтня 2013 року відповідно) до дати реєстрації договорів оренди землі в Чернівецькій міській раді з врахуванням сплаченого земельного податку.

Пунктом 2.2 рішення встановлено термін сплати плати за фактичне користування земельними ділянками за минулий період до 31 січня 2016 року.

Пунктом 2.2 рішення зобов`язано ПАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" до 25 лютого 2015 року надати департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради довідку з ДПІ у м. Чернівцях про сплату земельного податку (з 26 серпня 2010 року, з 29 квітня 2010 року, з 27 вересня 2012 року та з 31 жовтня 2013 року відповідно) за кожну земельну ділянку, що надається в оренду.

Пунктом 2.4 рішення передбачено, що у разі неукладення договорів оренди землі в зазначений термін, рішення вважається нечинним.

Не погодившись з таким рішенням Чернівецької міської ради, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками судів колегія не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність рішень органу місцевого самоврядування в частині встановлення обов`язку орендарю земельної ділянки сплатити орендну плату за час фактичного користування цією земельною ділянкою, а його підставами - фактичне землекористування без правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб`єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 та статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7рп/2009 ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Такі рішення можуть бути скасовані або змінені в судовому порядку.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статті 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Натомість, правовідносини з приводу укладення договорів оренди земельної ділянки, що виникають на підставі відповідних рішень суб`єкта владних повноважень, носять приватноправовий характер.

Відповідно до пункту 1 рішення Міськради № 1501 орган місцевого самоврядування вирішив затвердити проекти відведення та надати в оренду ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» земельні ділянки за адресами, відповідно: вул. Прип`ятська, 8, вул. Алма-Атинська, 7, вул. Полетаєва Федора, 6-Ж, вул. Героїв Майдану, 41-А.

Колегія суддів зазначає, що оскільки судами встановлено, що позивач є власником нерухомого майна у вигляді трансформаторних підстанцій, будівель ЗТП, які розміщені на земельних ділянках, що перебувають у комунальній власності, то в розумінні статей 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України у позивача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідні земельні ділянки, розташовані під нерухомим майном.

При цьому, колегія суддів вважає, що позивач є фактичним землекористувачем земельних ділянок, щодо яких виник спір, оскільки користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою, тому неоформлене відповідно до чинного законодавства право користування земельної ділянки, за встановлених у справі обставин, не спростовує висновку про те, що правовідносини у цій справі мають приватноправовий характер, у зв`язку із тим, що речове право у позивача вже виникло, проте не оформлене.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що спір не належить до адміністративної юрисдикції і повинен вирішуватися в порядку господарської юрисдикції з огляду на суб`єктний склад та зміст правовідносин.

Відповідно до пункту 5 частини першої стаття 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Згідно зі статтею 354 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Таким чином, судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

Відповідно до статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 345, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року по справі № 727/1981/15-а - скасувати.

Провадження у справі № 727/1981/15-а -закрити.

Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко