Справа № 308/2332/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року № 857/9791/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Носа С.П.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року, ухвалене суддею Гебеш С.А., 15:47:20 год, м. Ужгород, дата складання повного тексту рішення 5 серпня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.02.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправним дії відповідача; зобов`язати відповідача припинити виплати ОСОБА_2 , у вигляді надбавки до пенсії передбаченої п.«а» ч.1 ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобов`язати відповідача призначити їй надбавку до пенсії передбачену п.«а» ч.1 ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з моменту призначення пенсії, тобто з 04.12.2018.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в даному випадку надбавка призначена з дотриманням вимог п.«а» ч.1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» тільки одному з пенсіонерів за їх вибором, а саме ОСОБА_2 , оскільки такому пенсія була призначена значно раніше, а саме з 22.09.2016 року, що підтверджується протоколом про призначення пенсії. Суд першої інстанції зазначає, що навіть якщо неповнолітня дитина ОСОБА_3 зареєстрована окремо від ОСОБА_2 вони є пов`язаними кровними (родинними) зв`язком, а тому дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, у зв`язку з чим діти перебувають на утриманні своїх батьків до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримання неповнолітніх дітей визначений законом, наслідком ухилення від якого є цивільно-правова та кримінальна відповідальність, що в даному випадку не віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Відтак, у відповідача відсутні законні підстави для припинення ОСОБА_2 виплати даної надбавки до пенсії, яка призначення йому раніше з врахуванням ч.1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вона має право на призначення надбавки до пенсії передбаченої п.«а» ч.1 ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 4 грудня 2018 року дня призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Апелянт звертає увагу на те, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30.09.2008 року. Ще задовго до розірвання шлюбу, ОСОБА_2 припинив приймати участь у вихованні та утриманні доньки, рішення про стягнення аліментів оскаржував з вимогою зменшити їх розмір. ОСОБА_2 не є членом її з донькою сім`ї. На даний час, окрім сплати аліментів, ОСОБА_2 життям доньки ОСОБА_4 не цікавиться, зустрічей з донькою уникає, в додаткових витратах на дитину участі не приймає. ОСОБА_2 проживає від них окремо, вони не пов`язані спільним побутом взаємних прав та обов`язків щодо сімейного проживання між ними не має. Окрім того, ОСОБА_2 створив нову сім`ю, опікується трьома неповнолітніми дітьми, а тому відповідно до чинного законодавства не може бути одночасно членом двох сімей.

Посилається на те, що відповідно до вимог п. «а» ч.1 ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вказана надбавка призначається саме на дитину, а не на одного із її батьків.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 11.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення надбавки до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог передбачених пунктом «а» ч.1 ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до витягу із протоколу від 20.12.2018 року №60 винесеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області у призначенні вказаної надбавки позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що дана надбавка призначена та виплачується колишньому чоловіку ОСОБА_2 , який є батьком дитини ОСОБА_5 , з 22.09.2016 року, тобто з дня призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням оформленим у вигляді протоколу від 20.12.2018 року №60, позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту «а» частини 1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції надбавка до пенсії, яка передбачена п.«а» ч.1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» призначена ОСОБА_2 , оскільки такому пенсія була призначена значно раніше, а саме з 22.09.2016 року, що підтверджується протоколом про призначення пенсії.

Таким чином, оскільки надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сімї, вже виплачується батьку дитини, то згідно норм ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач не має права на призначення зазначеної надбавки.

Щодо покликання апелянта на те, що її колишній чоловік не є членом її сім`ї, то, як вірно зазначено судом першої інстанції, факт розірвання шлюбу між подружжям, відсутність їх спільного проживання не впливає на обсяг прав та обовязків кожного з батьків щодо спільного утримання дитини.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно постанови державного виконавця Ужгородського MB ДВС №36977730 від 20.12.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснюється утримання з пенсії ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, у відповідача відсутні законні підстави для припинення ОСОБА_2 виплати даної надбавки до пенсії, яка призначення йому раніше з врахуванням ч.1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії є безпідставними, тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні таких.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі №308/2332/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 30.10.2019.