Справа № 136/1924/19
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1924/19
провадження № 2-а/136/26/19
РІШЕННЯ

іменем України

"01" листопада 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП №3 Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Главацького Ярослава Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 13.10.2019 інспектором СРПП №3 Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Главацьким Ярославом Миколайовичем була винесена постанова ДП № 391907, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за керування автомобілем за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів.

Позивач вважає вказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, а його дії неправомірними, оскільки, на його думку, посадовою особою суб`єкта владних повноважень не було надано жодних належних та допустимих доказів його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, дії кваліфіковано за нормою, що виключає відповідальність згідно висунутого обвинувачення, розгляд справи було проведено у спрощеному порядку шляхом констатації факту його винуватості та винесення оскаржуваного рішення, чим порушено його законні права передбачені ст.268 КУпАП, грубо порушено норми як процесуального так і матеріального права, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 22.10.2019 розгляд адміністративної справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику осіб, а також витребувано з Липовецького ВП матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, у якій було винесено постанову серія ДП №391907.

У визначений судом строк відповідачем не було надано до суду відзиву, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зважаючи на викладене, суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 13.10.2019 інспектором СРПП №3 Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області Главацьким Ярославом Миколайовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП № 391907, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно оскаржуваного рішення, 13.10.2019 об 11:50 годині на а/д Р33 неподалік смт. Турбів водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом про оскарження індивідуального акту.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин в адміністративній справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи ст.9 КАС України).

Судом витребовувались згідно ухвали суду від 22.10.2019 матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, у якій було винесено оскаржувану постанову.

Факт отримання вищевказаної ухвали суду підтверджено належними доказами, утім в адресу суду запитувані матеріали не направлено, про поважність причин не повідомлено.

Відповідач не надав суду жодних доказів, у тому числі запису з нагрудної камери поліцейського або запису з відеореєстратора, тощо, які підтверджували б обставини викладені в постанові та не навів жодних заперечень проти позову (не надав відзиву) на пропозицію суду згідно ухвали від 22.10.2019, при цьому не було виконано вимогу суду про витребування доказів, а саме: матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача у справі, якій він оскаржує рішення відповідача.

Наведене розцінюється судом як не доведення правомірності прийнятого відповідачем як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Що стосується самого адміністративного правопорушення, то суд виходить з такого.

Позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідальність за якою настає за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 9.8. розділу 9 ПДР, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога п.9.8 ПДР про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч. 2ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у оскаржуваній постанові відповідачем встановлено не було.

Суд приходить до висновку про те, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме рух поза межами населеного пункту без увімкнення ближнього світла або денних ходових вогнів, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми світловими приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст.121-128, ч. 1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що дії позивача невірно кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП, отож він не може нести відповідальність за правопорушення, що виключає склад такого правопорушення.

За встановлених судом обставин в ході судового розгляду, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов до переконання, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за недоведеності висунутого позивачеві обвинувачення.

У той же час суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови та притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України), а порядок складання протоколів та постанови визначено нормами КУпАП, отож до повноважень посадової особи органів поліції входить нагляд за додержанням безпеки дорожнього руху та винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, відтак невірна кваліфікація дій позивача не свідчить про протиправність дій відповідача, отож в цій частині слід відмовити.

Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням ст.288 КУпАП абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, підстав для стягнення судового збору в даному випадку не має.

Керуючи ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Липовецького ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Главацького Ярослава Миколайовича (місцезнаходження: вул.Героїв Майдану 75, м.Липовець,Вінницька обл.,22500) про визнання дій протиправними та скасування постанови, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП № 391907 від 13.10.2019 винесену інспектором СРПП №3 Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Главацьким Ярославом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень, а провадження у справі - закрити.

В решті позову відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційні скарги на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст.286 КАС України) до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Судове рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 286 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.Т. Кривенко