Справа № 670/500/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/500/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Потапов О.О.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

31 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2019 року (суддя Потапов О.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Віньковецького районного суду Хмельницької області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, в якому просить скасувати постанову НК №283612 від 06.06.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, а провадження у справі закрити.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції від 12 вересня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, що призвело до недотримання вимог ПДР України. Крім того, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції не в повній мірі надана оцінка обставинам справи.

Відповідачем на адресу суду направлено відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того відповідач просить здійснювати апеляційний розгляд справи без його участі.

31 жовтня 2019 року на електронну адресу суду надійшло клопотання апелянта про відкладення апеляційного розгляду справи, яке не підписане електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду Друзь Ю.О. складено відповідну довідку.

Згідно ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною другою статті 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що клопотання подано апелянтом без додержання вимог частини першої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України і ці недоліки не дають можливості його розглянути, колегія суддів приходить до висновку про залишення його без розгляду.

Статтею 286 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції розглядає справу з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Таким чином, враховуючи що сторони у судове засіданні не з"явились, беручи до уваги встановлені ст. 286 КАС України строки на розгляд даної категорії справ, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.06.2019 року о 11.15 год. на автодорозі Житомир-Чернівці ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом «Volkswagen LT35TDI», на якому перевозив пасажирів за маршрутом «Хмельницький-Віньківці».

Мікроавтобус «Volkswagen LT 35 TDI» ( НОМЕР_1 ) належить ТОВ «ВІН-АВТОЕКСПРЕС». Транспортний засіб пройшов державну реєстрацію 13.02.19 року та отримав відповідну технічну характеристику.

Відповідно до постанови інспектора ВБПДУПП в Хмельницькій області НК № 283612 від 06.06.2019 року встановлено, що на автодорозі Житомир-Чернівці ОСОБА_1 керував технічно несправним транспортним засобом «Volkswagen LT 35 TDI» , а саме з несправною гальмівною системою, в якій був відключений регулятор гальмівних сил, чим порушив п. 31.4.1-а ПДР, а тому до позивача застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позивач, вважаючи постанову інспектора патрульної поліції протиправною та такою, що прийнята з порушенням його прав, звернувся до суду з позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови НК № 283612 від 06.06.2019 року, в той час як позивачем не надано належних обґрунтувань та доказів протилежного. Зокрема, на підтвердження винесеної постанови, представником відповідача надано відеозапис фіксації правопорушення яким підтверджується факт недотримання позивачем п. 31.4.1-а ПДР.

При цьому суд наголосив, що даний автобус не тільки є джерелом підвищеної небезпеки відповідно до 1187 ЦК України, але виконує функцію перевезення пасажирів (сторонніх осіб), тому потребує особливо ретельного ставлення до його технічного стану як з боку водія, так і з боку посадових осіб підприємства, в якому той працює.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 31.4 ПДРУ забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.1. Гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Тобто пунктом 31.4.1(а) ПДРУ забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» цоліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку.

Судом встановлено, що 06 червня 2019 року, інспекторами патрульної поліції проводилась фіксація на місці події факту правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема з відеозапису судом встановлено, що факт зміни конструкції гальмівної системи водієм не заперечувався на місці зупинки. Позивач пояснив інспектору, що така зміна посилює дію тормозної системи. Зазначене також підтверджується наявними в матеріалах справи фотодоказами ( а.с. 74-76). Таким чином, вказане підтверджує факт, що водій перед виїздом з гаража автобуса знав про внесення змін в конструкцію гальмівної системи керованого ним транспортного засобу.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, те, що в такому (переобладнаному) стані авто випустив механік, не звільняє водія від обов`язку, покладеного на нього п.2.3 ( а і б) ПДРУ перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан автомобіля, а також стежити за технічним його станом в процесі його експлуатації.

Зазначене також підтверджує недотримання позивачем приписів ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», яка вказує, що переобладнання транспортних засобів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання авто фіксується в його технічній документації, що узгоджується із підрозділами поліції відповідно до технічної характеристики автомобіля.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Переглянувши відеозапис фіксації правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач створив загрозу безпеки дорожнього руху, оскільки знав про зміну конструктивних елементів автобуса «Volkswagen LT 35 TDI» та свідомо здійснював керування мікроавтобусом з відключеним регулятором гальмівних сил.

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним факт порушення позивачем вимог пункту 31.4.1(а) ПДР, яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, та не приймає до уваги доводи апелянта щодо відсутністі підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.