Справа № 826/13435/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 826/13435/15

адміністративне провадження № К/9901/29912/18, К/9901/29908/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 826/13435/15

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прем`єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича, Кабінету Міністрів України, третя особа - Секретаріат Кабінету Міністрів України про зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Секретаріату Кабінету Міністрів України та Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва (склад колегії суддів: Літвінова А. В., Балась Т. П., Мазур А. С.) від 30 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Кузьменко В. В., Степанюк А. Г., Василенко Я. М.) від 02 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Прем`єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 27 січня 2016 року, просила:

- зобов`язати Прем`єр-міністра України Яценюка А. П. розглянути скаргу ОСОБА_1 від 04 червня 2015 року за вх. № 41-і-011167/26П в порядку і спосіб, встановлений чинним законодавством.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що дії відповідачів щодо ненадання відповіді на скаргу позивача порушують вимоги Закону України «Про звернення громадян».

3. 21 жовтня 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва у судовому засіданні залучено в якості третьої особи Секретаріат Кабінету Міністрів України.

4. 23 листопада 2016 року Окружним адміністративним судом міста Києва у судовому засіданні залучено в якості другого відповідача Кабінет Міністрів України.

5. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, задоволено адміністративний позов.

Зобов`язано Прем`єр-міністра України в особі Секретаріату Кабінету Міністрів України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 04 червня 2015 року за вх. № 41-І-011167/26П, з урахуванням висновків даної постанови.

6. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, у лютому 2017 року Кабінет Міністрів України та Секретаріат Кабінету Міністрів України звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

7. Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 21 лютого 2017 року та 24 лютого 2017 року, відкрито касаційне провадження за вказаними касаційними скаргами.

8. 16 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_1 надійшли заперечення на касаційні скарги, в яких позивач просить відмовити у задоволенні цих скарг, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

9. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

10. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

11. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12. 27 лютого 2018 року касаційні скарги Кабінету Міністрів України та Секретаріату Кабінету Міністрів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі № 826/13435/15 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Білоус О. В. - головуючий суддя, Шарапа В. М., Стрелець Т. Г.).

13. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 545/0/78-19 від 30 травня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О. В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг.

14. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

15. Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Прем`єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича зі скаргою на організацію роботи Секретаріату Кабінету Міністрів України, яка зареєстрована приймальною Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року за вх. № 41-І-011167/26П.

17. У скарзі, ОСОБА_1 , просила розібратись та прийняти необхідні міри, щоб Міністр Кабінету Міністрів Ганна Онищенко організувала роботу Секретаріату зі зверненнями громадян, відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Вказує, що з того часу, коли Секретаріат Кабінету Міністрів України очолила Міністр Кабінету Міністрів України Ганна Онищенко, майже всі звернення позивача на ім`я Кабінету Міністрів України повертаються без розгляду, в результаті чого остання позбавлена конституційного права на розгляд звернення.

ОСОБА_1 зазначила, що звернення останньої на ім`я Прем`єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича від 05 грудня 2014 року, від 14 січня 2015 року та від 26 січня 2015 року повернуті без розгляду, незважаючи на те, що останні оформлені належним чином, а заява від 14 грудня 2014 року повернута без розгляду з посиланням на те, що зазначені у ній питання не належать до повноважень Прем`єр-міністра України, що є підставою для направлення звернення за належністю.

18. У відповідь на скаргу від 04 червня 2015 року за вх. № 41-І-011167/26П Секретаріатом Кабінету Міністрів України за підписом заступника начальника управління, завідуючим сектора Городецьким В. листом від 08 червня 2015 року № 41-І-011167/26П повідомлено ОСОБА_1 про те, що зі змісту скарги неможливо з`ясувати які права позивача, встановлені Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян», порушені посадовими особами Секретаріату Кабінету Міністрів України та потребують поновлення, а також у якій спосіб, з огляду на що скарга не може бути розглянута вищою посадовою особою і на виконання вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» повертається заявнику.

19. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що скарга позивача від 04 червня 2015 року за вх. №41-І-011167/26П відповідає положенням ч. 7 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», з огляду на що скарга повернута позивачу без достатніх на те підстав.

21. Отже, суди дійшли висновку, що фактично скарга ОСОБА_1 від 04 червня 2015 року розглянута не була, оскільки безпідставно повернута заявнику без розгляду, відтак скарга підлягає розгляду по суті Прем`єр-міністром України в особі Секретаріату Кабінету Міністрів України.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. Скаржники у своїх касаційних скаргах не погоджуються з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог, вважають їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

23. Доводи скаржників зводяться до того, що судами попередніх інстанцій здійснено втручання у дискреційні повноваження суб`єктів публічного права, що не відповідає завданню адміністративного судочинства.

24. Крім цього, скаржники у касаційних скаргах здійснюють виклад обставин та надають їм відповідну оцінку, цитують норми процесуального та матеріального права, а також висловлюють свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

26. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

28. Згідно ч. 1 ст. 5. Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

29. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

30. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

31. Згідно ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

32. Частинами 1 - 6 ст. 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства.

Звернення може бути подано як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне).

Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

33. Відповідно до ст. 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

34. За приписами ст. 16 Закону № 393/96-ВР встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

35. Згідно ст. 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

36. Статтею 19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

37. Задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що під час розгляду скарги ОСОБА_1 відповідачами не було дотримано вищезазначені норми Закону України «Про звернення громадян».

38. Оцінюючи доводи касаційних скарг, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційних скаргах не наведено.

39. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

40. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; п. 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; п. 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Ruiz Torija v.Spain серія A. 303-A; п. 29).

41. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про задоволення позовних вимог.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки суду першої та апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

44. Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Секретаріату Кабінету Міністрів України та Кабінету Міністрів України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі № 826/13435/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов