Справа № 569/17569/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 569/17569/16-а

адміністративне провадження № К/9901/20432/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2017р. (суддя - Тимощук О.Я.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017р. (судді - Капустинський М.М., Моніч Б.С., Охрімчук І.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання призначити пільгову пенсію,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення їй пільгової пенсії, визнати право на призначення пільгової пенсії за віком;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити пільгову пенсію за віком з дня подання заяви про призначення пільгової пенсії.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що маючи загальний страховий стаж роботи, що необхідний - більше 21 року, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком №2 більше 10 років (робота на ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів»), та досягнувши визначеного законом віку 08.12.2016р., вона звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пільгової пенсії. Вважає, що до заяви нею долучено всі необхідні документи, які свідчили про зайнятість в шкідливих умовах праці та які дають право на призначення пільгової пенсії за віком, проте в призначенні пільгової пенсії їй відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи за Списком №2, а позиція відповідача про те, що пільгова посада, яку вона обіймала у період з 16.12.1981р. по 01.08.1993р. не передбачена Списком №2, а відтак не підтверджує її зайнятість в шкідливих умовах праці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, є помилковою та безпідставною.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2017р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові призначити позивачу пільгову пенсію за віком відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи із 08.12.2016р., зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи із 04.06.1982р. по 21.08.1992р.

Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити позивачу пільгову пенсію за віком відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи із 08.12.2016р., зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи із 16.12.1981р. по 21.08.1992р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що професія «в`язальниці-чесальниці» внесена в Список №2 (затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10), яким зокрема зазначена професія уточняється - «трикотажних виробів, полотен, безпосередньо зайняті виготовленням штучного хутра». Поряд з тим, згідно нормативної документації ВАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» з початку введення в дію - 1970 рік і по даний час виготовляє неткані полотна. Трикотажні полотна та штучне хутро фабрика ніколи не виробляла і не виробляє, у зв`язку з цим відсутні підстави для підтвердження пільгового стажу роботи позивача на посаді в`язальниці-чесальниці на ВАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» як такої, що зайнята в`язанням трикотажних виробів, полотен безпосередньо зайнятим виготовленням штучного хутра.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просила залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно даних трудової книжки позивач з 16.12.1981р. по 01.08.1993р. працювала на Рівненській фабриці нетканих текстильних матеріалів на посадах - учениці в`язальниці-чесальниці (16.12.1981р. - 03.06.1982р.), в`язальниці-чесальниці по 4 шкідливому розряду (04.06.1982р. - 31.12.1987р.), оператора чесально-в`язального обладнання по 4 розряду (01.01.1988р. - 01.08.1993р.). (а.с. 7 - 9)

08.12.2016р. позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пільгової пенсії за віком за Списком №2 робіт, професій, посад і показників, затв. Кабінетом Міністрів України, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років. (у справі немає)

Листом Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 22.11.2016р. №1051/10, в якому зазначено про відмову їй у призначенні пільгової пенсії, а саме через відсутність необхідного пільгового стажу роботи. (а.с. 5 - 6)

Позивача повідомлено про те, що у період її роботи на ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» з 04.06.1982р. по 31.12.1987р. на посаді в`язальниці-чесальниці був чинний Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, проте посади в`язальниці-чесальниці в даному списку відсутня.

У період роботи з 01.01.1988р. по 01.08.1993р. на посаді оператора чесально-в`язального обладнання чинним був Список №2, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, яким передбачено пільгове пенсійне забезпечення операторам чесально-в`язального обладнання (Розділ ХХ, підрозділ 1, позиція 2210200а-16167), проте відповідно до уточнюючої довідки від 06.12.2016р. №616 право на пенсію за віком на пільгових умовах оператором чесально-в`язального обладнання за результатами атестації робочих місць не підтверджено (наказ №68 від 20.09.1994р., наказ №42 від 13.04.2000р.).

Враховуючи викладене позивача повідомлено про те, що до пільгового стажу роботи за Списком №2 можливо зарахувати період Вашої роботи з 01.01.1988р. по 21.08.1992р. на посаді оператора чесально-в`язального обладнання - 3 роки 8 місяців 21 день, проте у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 10 років підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 немає.

Судами встановлено, що оскільки за результатами атестацій робочих місць, проведеної на ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» у 1994 році, 2000 році та 2005 році, не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2, то спірним є лише питання правомірності відмови органу Пенсійного фонду в частині незарахування до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 03.10.1977р. по 21.08.1992р.

Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що професії, на яких працювала позивач, - в`язальниці-чесальниці, оператора чесально-в`язального устаткування входять до Списку №2, затв. постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162 та від 16.01.2003р. №36, на день подання заяви до відповідача про призначення пільгової пенсії, позивачу виповнилось повних 54 роки, вона має стаж роботи більше 21 року, з яких більше 10 років (станом на 21 серпня 1992 року) - за професіями, які дають їй право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що професія в`язальниці-чесальниці внесена до Списку №2, який затверджено постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, та на час, прийняття цього Списку, позивач продовжувала працювати на вказаній посаді. Крім того, Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Також суд апеляційної інстанції виходив з безпідставності доводів відповідача про те, що професія в`язальниці-чесальниці хоча і внесена до Списку №2, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, проте стосується лише трикотажних виробів, полотен, та безпосередньо зайнятих виготовленням штучного хутра. Поряд з тим, в уточненнях до вказаного Списку№2 від 26.01.1991р. №10 у Розділі XX Легка промисловість, підрозділ Текстильна промисловість, міститься, як позиція 2210200а-11602, де значиться посада в`язальниці трикотажних виробів, полотна, безпосередньо зайнятих виготовленням штучного хутра, так і інша позиція 2210200а-16167 - посада оператора чесально-в`язального обладнання, без будь-яких уточнень.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що Державним комітетом СРСР по праці і соціальних питаннях з 1986 року випущено новий КТКД 47, де професія в`язальниці-чесальниці була перейменована на оператор чесально-в`язального обладнання (параграф 10 сторінка 316). На підставі класифікатора професій ДК-003-95, виданого Держстандартом України 1995 року, професія оператор чесально-в`язального обладнання перейменована в професію оператор чесально-в`язального устаткування.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що позивач має необхідний пільговий стаж роботи на посаді в`язальниці-чесальниці, відповідачем протиправно відмовлено у призначенні позивачу пільгової пенсії, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах уже вирішувалось Верховним Судом у постанові від 06.06.2018р. у справі №569/14903/16-а і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від висловлених у ній висновків.

Крім того, доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, співпадають із доводами, викладеними скаржником у запереченнях на позов та апеляційній скарзі, та їм була надана належна правова оцінка судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2017р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук