Справа № 460/1846/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1846/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.05.2019 № Ф-23504-17 на суму 21030,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна вимога про сплату боргу є безпідставною, оскільки позивач як фізична особа-підприємець не здійснював підприємницької діяльності та не отримував прибутку. Зазначає, що всупереч положенням Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідачем не проведено перевірку позивача, що мало б передувати, на думку позивача, нарахуванню суми єдиного внеску, а визначено суму недоїмки за відомостями інтегрованої картки платника, які не підтверджують суму отриманого доходу.

Ухвалою суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав, представник відповідача подала відзив на позовну заяву (а.с.24-26), в якому зазначила, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач припинив підприємницьку діяльність 12.06.2019, відтак на час формування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) був платником єдиного внеску в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Враховуючи вимоги пункту 2 частини першої статті 7 зазначеного Закону в редакції Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з 1 січня 2017 року фізична особа-підприємець, яка не отримує дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року від такої діяльності, зобов`язана визначити базу нарахування єдиного внеску та сплатити єдиний внесок не менший за розмір мінімального страхового внеску. Оскільки позивачем не дотримано обов`язок зі сплати єдиного внеску за 2017 2018 роки, а також за І квартал 2019 року, виникла заборгованість, на суму якої відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідачем підставно сформовано спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки). З таких підстав просила суд відмовити в позові повністю.

Представник позивача подав суду пояснення на відзив відповідача (а.с.34) зазначаючи про безпідставність винесення спірної вимоги позивачу як фізичній особі, позаяк позивач не здійснює підприємницької діяльності з 2011 року, відтак зобов`язання по сплаті єдиного внеску наразі відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.09.2011 проведена державна реєстрація фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що внесено запис за номером: 2 026958; з 12.09.2011 позивач перебував на обліку як платник податків та платник єдиного внеску у відповідача за номером: 51234.

12.06.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 В ОСОБА_3 за номером: 2026958; з 13.06.2019 знятий з обліку в податковому органі, номер зняття з обліку: 685 (а.с.39-41).

14.05.2019 ГУ ДФС у Рівненській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-23504-17, згідно з якою сума недоїмки за єдиним внеском на загальнообов`язкове державне страхування складає 21030,90 грн (а.с.10).

Позивач оскаржив вимогу від 14.05.2019 № Ф-23504-17 до Державної фіскальної служби України, рішенням якої від 24.07.2019 № 35147/6/99-99-11-05-02-75 спірна вимога залишена без змін, а скарга без задоволення (а.с.15-16).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам сторін суд враховує таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ визначено платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Отже, доводи позивача, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, не є платниками єдиного внеску, не грунтуються на вимогах закону.

Як встановлено судом, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.09.2011 проведена державна реєстрація фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а з 12.06.2019 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем. Тому, з 12.09.2011 по 13.06.2019 позивач перебував на обліку у контролюючому як платник податків (а.с.39-41).

Згідно з підпунктом 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 ПК України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Частиною четвертою статті 6 Закону № 2464-VІ встановлено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до підпункту 6 пункту 11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 № 462), після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Таким чином, позивач в розумінні норм Закону № 2464-VІ до 12.06.2019 був платником єдиного соціального внеску як фізична особа-підприємець та несе обов`язок зі сплати єдиного внеску як платник єдиного внеску під час провадження підприємницької діяльності у статусі фізичної особи-підприємця до 12.06.2019.

Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок для платників зазначених у статті 4 цього Закону встановлено у розмірі 22 відсотка до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ, для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VІ).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону № 2464-VІ).

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2464-VІ встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VІ, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Таким чином, за 2017 рік позивач повинен був сплачувати єдиний соціальний внесок нарахований за календарний рік до 10 лютого наступного року, а протягом 2018 - 2019 років щоквартально до 20 числа місяця, що настає за кварталом.

Отже, з 01.01.2017 мінімальний страховий внесок становив 704 грн на місяць (3200 грн х 22 %); з 01.01.2018 мінімальний страховий внесок становить 819,06 грн на місяць (3723 грн х 22 %); з 01.01.2019 мінімальний страховий внесок становить 918,06 грн на місяць (4173 грн х 22 %).

Відтак, з 01.01.2017 фізичні особи-підприємці зобов`язані сплачувати єдиний соціальний внесок не менше 704 грн щомісячно, що в сукупності становить 8448 грн на рік; з 01.01.2018 фізичні особи-підприємці зобов`язані сплачувати єдиний соціальний внесок кожного кварталу не менше ніж 2457,18 грн до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок; а з 01.01.2019 щокварталу не менше ніж 2754,18 грн до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з інтегрованою карткою ФОП ОСОБА_1 за платежем 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, осіб та які проводять незалежну професійну діяльність» (а.с.27-28) за останнім обліковується заборгованість з єдиного соціального внеску у сумі 21030,90 грн, яка сформована: за 2017 рік у сумі 8448 грн (704 грн х 12 міс.), за 2018 рік у сумі 9828,72 грн ((819,06 грн х 3 міс. = 2457,18 грн) х 4) та за І квартал 2019 року 2754,18 грн (918,06 грн х 3 міс) (а.с.29).

З огляду на те, що позивачем належним чином не виконувались вимоги статті 9 Закону № 2464-VІ, а саме єдиний внесок не сплачувався за 2017, 2018 роки та І квартал 2019 року (до моменту припинення підприємницької діяльності), ГУ ДФС у Рівненській області прийнято спірну вимогу про сплату боргу (недоїмку) від 14.05.2019 № Ф-23504-17 на суму 21030,90 грн.

Суд не погоджується з доводами позивача, що обчислення єдиного соціального внеску контролюючими органами здійснюється виключно на підставі актів перевірок та зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону № 2464-VІ, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі Інструкція № 449), у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

У пункті 3 цього ж розділу Інструкції № 449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Платникам, зазначеним, зокрема, у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції (фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування) вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається), протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Таким чином, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного внеску була винесена на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу, що відповідає положенням Закону № 2464-VІ, а при формуванні спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 № Ф-23504-17 контролюючим органом дотримано вимоги передбачені Інструкцією № 449.

Цим же пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Матеріалами справи підтверджено надіслання спірної вимоги позивачу у встановленому порядку (а.с.31), отримання якої позивачем не заперечується.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до частини шістнадцятої статті 25 Закону № 2464-VI, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального закону, обов`язок позивача зі сплати існуючої заборгованості за єдиним внеском не спростовано у ході судового розгляду.

Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 № Ф-23504-17.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в позові до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська,12, м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29 жовтня 2019 року.

Суддя Нор У.М.