Справа № 537/1456/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 р. Справа № 537/1456/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2019 (суддя Зоріна Д.О., м. Кременчук) по справі № 537/1456/19

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії та рішення Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області протиправними та скасувати постанову №1231 від 19 березня 2019 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона працює кредитним інспектором Кременчуцького відділення №94 ТОВ «Прості Займи». 30 березня 2019 року позивачу стало відомо, що 19 березня 2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області відносно позивача було складено постанову №1231 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно зі змістом постанови, 26 лютого 2019 року о 10 год. 27 хв. ОСОБА_1 за адресою: місто Кременчук, вулиця О. Халаменюка, вулиця Першотравнева , розмістила рекламні оголошення на фасадах будівель, електроопорах, чим порушила вимоги Правил благоустрою міста Кременчук Полтавської області.

Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено, яку саме рекламну продукцію було розміщено, та на яких саме об`єктах її було розміщено. Позивач також вказує, що вона не має ніякого стосунку до розміщення рекламної продукції за вказаними у постанові адресами, та у вказаний час та день не була фізично присутня біля будівель та електроопор, зазначених в оскаржуваній установі, оскільки знаходилась на робочому місці та нікуди не виходила.

Окрім того, позивач вказує, що суб`єктами правопорушень, передбачених статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони на обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Відтак, ОСОБА_1 не є таким суб`єктом.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана нею постанова була винесена протиправно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також її особистих прав, що призвело до незаконного притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим позивач звернулась до суду.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, проте, відповідно до вимог статті 205 КАС України суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки учасники справи повідомлені належним чином та справу може бути розглянуто на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 26 лютого 2019 року провідним спеціалістом відділу контролю за станом благоустрою Крюківської районної адміністрації Кришталь Н.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що працює у ТОВ «Прості займи» кредитним інспектором, згідно із яким 26 лютого 2019 року близько 10 год. 27 хв. в місті Кременчуці по вулиці О. Халаменюка, будинок 12 , представництво ТОВ «Прості займи», виявлено незаконне розміщення рекламного засобу біля офісу ТОВ «Прості займи», документів на рекламний засіб не надано. Також виявлено розміщення рекламних оголошень ТОВ «Прості займи» на фасадах будинків, електроопорах тощо на вулицях: О. Халаменюка, Першотравневій, чим порушено підпункти 5.8.1 (13) та 5.8.1 (14) Правил благоустрою території міста Кременчука.

Зазначеним протоколом встановлено вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з матеріалами справи №1231 відносно ОСОБА_1 на адресу позивача 05 березня 2019 року було направлено повідомлення про розгляд справи, призначений на 19 березня 2019 року о 14 год. 00 хв. на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області.

19 березня 2019 року адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області винесено постанову №1231 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 на засідання адміністративної комісії не з`явилась.

Позивач не погодився із такою постановою відповідача та діями по її складанню та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивач порушила вимоги пунктів 5.8.1 (13) та 5.8.1 (14) Правил благоустрою території міста Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 листопада 2011 року, здійснивши розміщення на тротуарі вулиці в місті Кременчуці рекламного штендеру без дозвільних документів, та приймаючи до уваги відсутність порушення з боку відповідача процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів в цілому погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Отже, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Полтавської області повноважна була розглядати зазначену справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що дії зі складення протоколу, а в подальшому - оскаржуваної постанови, є, по суті, виконанням службовими особами своїх повноважень, наданих чинним законодавством. Отже, самі по собі дії суб`єкта владних повноважень не порушують прав позивача, оскільки права особи можуть бути порушені лише відповідними рішеннями суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 5.8.1 (13) та 5.8.1 (14) Правил благоустрою території міста Кременчука, затвердженими рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 листопада 2011 року, на об`єктах благоустрою забороняється наклеювати оголошення та інформаційно-агітаційні плакати, рекламу, листівки тощо у невизначених спеціально для цього місцях; самовільно встановлювати рекламні засоби, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Виходячи із загальновідомого визначення, штендер - це мобільна (переносна) рекламна конструкція, яка встановлюється на вулиці у безпосередній близькості до компанії-рекламодавця. У рекламних колах штендер вважається одним з недорогих, але дуже ефективних способів привернути увагу й проінформувати прохожих про товари (послуги) або сезонні пропозиції та акції. Як правило, штендер - це виносна складна конструкція у формі арки або прямокутника з інформацією на одній або двох рекламних поверхнях. Каркас виготовляють із заліза, оскільки штендер встановлюється на відкритому повітрі, а залізо, на відміну від дерева або пластмаси, міцніше і стійкіше до впливів зовнішнього середовища. Рекламне зображення (картинка або текст) наноситься на основу. Це можуть бути оцинкований метал, тонкий пластик, стільниковий полікарбонат, композитний алюміній абооргаліт. Такий вид реклами є одним із найдешевших.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29 грудня 2003 року.

Пунктом 2 зазначених Типових правил визначено, що дозвіл - це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «Прості займи» не отримувало дозволу виконавчого органу на розміщення зовнішньої реклами.

До пояснень позивача про те, що вона винесла рекламну конструкцію із приміщення офісу «Прості займи» та розмістила її на тротуарі вулиці з підстав проведення прибирання в приміщенні офісу, колегія суддів ставиться критично, оскільки такі дії позивача спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушенння.

Щодо розміщення позивачем оголошень на фасадах будинків та на електроопорах, колегія суддів також вважає даний факт доведеним, оскільки в оголошеннях зазначено саме контактний телефон позивача, який вказаний нею як контактний під час подання позовної заяви та апеляційної скарги, а тому підстав вважати, що до розміщення оголошень позивач не має відношення, у суду немає.

Стосовно твердження позивача, що вона не є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, колегія суддів зазначає таке.

Так, позивач зазначає, що працює кредитним інспектором ТОВ "Прості займи" та в її обов`язки не входить розміщення реклами.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що об`єктивна сторона статті 152 КУпАП не містить застережень, що вчинення правопорушення мало відбуватись саме в межах посадових обов`язків винної особи, а тому довод позивача, що до її обов`язків не входить розміщення реклами, а тому вона не є суб`єктом відповідальності за дане правопорушення судом відхиляється.

Натомість, позивач, перебуваючи на посаді кредитного інспектора ТОВ "Прості займи" та розповсюджуючи рекламні оголошення, виступала від імені організації з метою привернення уваги до діяльності підприємства та пошуку клієнтів.

Таким чином, позивач діяв в інтересах підприємства, є посадовою особою даного підприємства, а тому є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, посилання суду першої інстанції на статтю 27 Закону України «Про рекламу» колегією суддів відхиляються, оскільки позивача притягнуто до відповідальності за статтею 152 КУпАП (порушення правил благоустрою територій населених пунктів), а не за порушення вимог Закону України «Про рекламу», а тому застосування до позивача положень частини 2 статті 27 Закону України «Про рекламу» є помилковим.

Щодо недоліків, на думку позивача, у формі протоколу, колегія суддів зазначає, що протокол лише констатує фактичні обставини вчиненого правопорушення та не встановлює для позивача жодних прав та обов`язків.

Натомість, колегією суддів встановлено, що позивач викликалась на засідання адміністративної комісії для розгляду її справи, проте своїм правом бути присутньою на даному засіданні та надати пояснення з приводу вчиненого правопорушення, а також з приводу недоліків, які, на її думку, містить протокол, не скористалася.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 19 березня 2019 року вбачається, що вона відповідає вимогам статей 276, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить необхідні реквізити, її обґрунтованість підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач порушила вимоги пунктів 5.8.1 (13) та 5.8.1 (14) Правил благоустрою території міста Кременчука, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 листопада 2011 року, здійснивши розміщення на тротуарі вулиці в місті Кременчуці рекламного штендеру без дозвільних документів, та приймаючи до уваги відсутність порушення з боку відповідача процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим її позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.09.2019 по справі № 537/1456/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов