Справа № 0440/7011/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2019 року

Київ

справа №0440/7011/18

адміністративне провадження №К/9901/28940/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Ханової Р.Ф.,

розглянув матеріали касаційної скарги адвоката Рички Тетяни Сергіївни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Вето», на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вето» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

ТОВ «Вето» звернулося до суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просило: визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 27.08.2018 № 4879-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вето».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.08.2018 №4879-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Вето».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову ТОВ «Вето».

Адвокат Ричка Т.С., представник ТОВ «Вето» подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2018.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, дав правильну юридичну оцінку встановленим у справі обставинам, правильно застосував норми підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права до встановлених обставин є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Рички Тетяни Сергіївни, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вето», на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду