Справа № 820/489/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.

22 жовтня 2019 р.Справа № 820/489/16

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року, прийняту за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «САМНЕРА» про встановлення способу та порядку виконання рішення по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САМНЕРА» до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна казначейська служба України про скасування рішень та записів, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

05.02.2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «САМНЕРА» (подалі - ТОВ «САМНЕРА», підприємство) звернувся до суду з позовом, яким просить:

- скасувати рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про розірвання договору № 140420151 від 14.04.2015 року;

- вважати податкову звітність, подану ним засобами електронного зв`язку, прийнятою та поновити дію договору № 140420151 від 14.04.2015 року;

- визнати протиправними дії ДФС України щодо неприйняття його податкових накладних для реєстрації та зобов`язати ДФС України податкову накладну №1 від 01.07.2015 року вважати прийнятою та зареєстрованою;

- скасувати запис Реєстраційної служби Київського міського управління юстиції щодо відсутності за місцезнаходженням ТОВ «САМНЕРА»;

- скасувати рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «САМНЕРА» та поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість ТОВ «САМНЕРА» (індивідуальний податковий номер 95) від 04.08.2015 року;

- зобов`язати Реєстраційну службу Харківського міського управління відновити відомості про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «САМНЕРА» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- зобов`язати ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві відкоригувати суму податкового кредиту 7.640.266 гривень на рахунках ТОВ «САМНЕРА» відповідно до задекларованих податкових декларацій за період з квітня по серпень 2015 року;

- зобов`язати ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві надати Державній казначейській службі України висновки та документи, необхідні для повернення коштів, помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7.640.266 гривень;

- зобов`язати ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області зарахувати суму податкового кредиту 7.640.266 гривень на рахунках ТОВ «САМНЕРА».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року, що набрала законної сили 13.06.2016 року, адміністративний позов задоволено.

13.06.2019 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року по справі № 820/489/16 набрала законної сили 13.03.2016 року та потребує виконанню для поновлення порушених прав ТОВ «САМНЕРА», як платника податку на додану вартість, на використання сум податку на додану вартість, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні (податковий ліміт). Однак, дане рішення суду не може бути виконаним, а відтак, порушені права підприємства не можуть бути поновлені в повній мірі в розрізі саме повернення сум податкового ліміту.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року заява ТОВ «САМНЕРА» задоволена наступним чином.

Встановлено спосіб виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 року по справі № 820/489/16, а саме: зобов`язано ГУ ДФС у Харківській області (як правонаступника Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), ДФС України збільшити реєстраційну суму в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту (рядок 24) в розмірі 7.640.266,00 грн., для виконання ДФС України вимоги щодо надання Державній казначейській службі України, відповідно до ст. 43 ПК України, висновків та документів, необхідних для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків ТОВ «САМНЕРА» () в системі електронного адміністрування ПДВ (або на розрахунковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, , № НОМЕР_1 ), помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 7.640.266, 00 грн., та стягнути з бюджету на користь підприємства.

Приймаючи ухвалу про встановлення способу виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 року по справі № 820/489/16, суд першої інстанції виходив з того, що не існує безпосередньо чіткого порядку та способу поновлення податкового ліміту, навіть якщо щодо таких дій контролюючий орган було зобов`язано судовим рішенням, а отже, у розумінні ч. 3 ст. 378 КАС України, необхідно встановити порядок виконання судового рішення, оскільки останнє неможливе до виконання.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ДФС у Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року по справі № 520/489/16.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що в результаті дій суду першої інстанції, контролюючий орган був позбавлений можливості надати свої заперечення з приводу поданої позивачем заяви та обґрунтувати своє ставлення до такої заяви.

Також вказує, що ТОВ «САМНЕРА» не надано жодних належних доказів, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення, та взагалі не надано доказів виконання судового рішення, а саме, звернення до органів виконавчої служби з приводу примусового виконання судового рішення тощо.

Враховуючи наведене, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року по справі № 820/489/16 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «САМНЕРА» про встановлення способу виконання судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що з апеляційною скаргою не погоджується, зазначає, що вона є необґрунтованою. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ДФС у Харківській області підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала, відповідно до приписів ст. 317 КАС України - скасуванню, а у задоволенні заяви ТОВ «САМНЕРА» про встановлення способу та порядку виконання рішення по справі № 820/489/16 слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної статті Кодексу, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведені норми не дають чітких роз`яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці заявлених обставин.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Проте, заявником не надано жодних належних доказів, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення. Колегія суддів зазначає, що на момент звернення позивача до суду з заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення (13.06.2019 року) відсутні докази звернення позивача до органів виконавчої служби з приводу примусового виконання судового рішення тощо.

Щодо наданого позивачем до заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення листа ДФС України № 13108/П/99-99-13-01-02-14 від 30.08.2018 року, на який також в своєму рішенні посилається суд першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Вказаний лист стосується питань електронного адміністрування податку на додану вартість та відновлення реєстрації фізичної особи-підприємця платником ПДВ, а не юридичної особи, є суб`єктивною думкою з викладених в ньому питань та безпосередньо не стосується виконання спірного рішення.

Колегія суддів зазначає, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

Доказів вчинення будь яких реальних дій направлених на виконання конкретного рішення по даній справі заявником, до суду, не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано жодних доказів вжиття заходів виконання рішення, під час якого виникли обставини, що ускладнили або зробили неможливим виконання судового рішення.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви ТОВ «САМНЕРА» про встановлення способу та порядку виконання судового рішення по справі № 820/489/16.

Щодо наданого позивачем до відзиву на апеляційну скаргу Листа Державної фіскальної служби України № 31922/6/99-99-12-03-01-15 від 10.07.2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

Зазначений лист ДФС України не може вважатись належним доказом, що свідчить про ускладнення або неможливість виконання судового рішення у справі, оскільки є відповіддю на запит не ТОВ «САМНЕРА», а ТОВ «ГАСТОНІЯ». Крім того, даний лист не був наданий заявником до заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення до суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, що викладені ним у заяві про встановлення способу та порядку виконання судового рішення по справі № 820/489/16 та у відзиві на апеляційну скаргу.

З урахуванням відсутності обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви ТОВ «САМНЕРА», доводи ГУ ДФС у Харківській області, викладені в апеляційній скарзі стосовно порушень судом першої інстанції норм процесуального права, а саме розгляду заяви позивача в порядку письмового провадження, не впливають на вирішення справи по суті.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Частиною 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «САМНЕРА» про встановлення способу та порядку виконання рішення по справі № 820/489/16 відмовити.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 01 листопада 2019 року.