Справа № 1.380.2019.001678
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001678
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

10 год. 26 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представника позивача Мельника С .І., представників відповідача Звіра Р.П., Букси І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «КРТ» (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б. Хмельницького, 144) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «КРТ» (далі - позивач, ТОВ «Корпорація КРТ») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.08.2018 № та № .

Підставою цього позову зазначено те, що податкові повідомлення-рішення, прийняті на основі незаконної перевірки не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню. Зокрема позивач зазначає, що ТОВ «Корпорація КРТ» копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки в порушення порядку, який передбачений ст. 42 Податкового кодексу України, вручено вже після її проведення. Таким чином відповідачем не виконано умов п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України. Відтак податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі незаконної перевірки підлягають скасуванню. Зважаючи на викладене, позивач звернувся із цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.06.2019 закрито підготовче провадження в цій адміністративній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 08.05.2019 за вх. № 15789, в якому позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. По суті спору вказав, що копію наказу разом з повідомленням про початок перевірки супровідним листом від 05.07.2019 № 28592/10/28-10-48-09-11 було надіслано поштовим відправленням рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень на юридичну адресу: Львівська область, Пустомитівський район, с . Зубра, вул. Б. Хмельницького, 144 та на адресу для листування: м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 1, з якої від ТОВ «Корпорація КРТ» надходять листи до Офісу ВПП. Відповідно до поштового повідомлення про вручення, скерованого на адресу м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 1, повідомлення про початок перевірки та наказ отримано посадовою особою ТОВ «Корпорація КРТ» 09.07.2019, тобто до початку проведення перевірки.

Також вказує на те, що позивач, звертаючись із позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки від 10.07.2019, окрім копій ППР, акта перевірки, рішення про результати розгляду скарги, що власне лише підтверджують, але в жодному випадку не спростовують висновки акта перевірки, не надає жодних інших документів, що носять доказовий характер реальності здійснення господарських операцій з контрагентами: ТОВ «СП «Янікс», ТОВ «Захід Авто Ленд», ТОВ «Імпрувер», ТОВ «ВВ Імпекс», ТОВ «Рейд Смарт», ТОВ «Бігруп», ТОВ «Захід НВ», ТОВ «Юнітрал», ПП «СМАРТ-АГРО», ПП «Гранд Авто», ТОВ «Каркас груп», ПП «Лідер Авто Захід». На думку контролюючого орану, цим позивач лише підтвердив відсутність первинних документів, що містили б відомості про фактичне здійснення господарських операцій, а відтак і правомірність формування податкового кредиту позивачем.

10.06.2019 за вх. № 20224 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він вказав, що працівниками Львівського управління Офісу ВПП ДФС на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України Львівським управлінням Офісу ВПП ДФС на адресу ТОВ «Корпорація КРТ» скеровано листи про надання інформації та її документального підтвердження по взаєморозрахунках з: ТОВ «СП «Янікс» від 12.02.2018 №6564/10/28-10-48-09-11, ПП «Лідер Авто Захід» від 21.05.2018 №21221/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Карс груп» від 21.05.2018 №21225/10/28-10-48-09-11, ПП «Гранд Авто» від 21.05.2018 №21226/10/28-10-48-09-11, ПП «Смарт-Агро» від 21.05.2018 №21228/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Рейд Смарт» від 21.05.2018 №21231/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Імпрувер» від 05.04.2018 №15232/10/28-1048-09-11, ТОВ «ВВ Імпекс» від 05.04.2018 №15241/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Захід НВ» від 05.04.2018 №15239/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Бігруп» від 05.04.2018 №15240/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Юнітрал» від 05.04.2018 №15235/10/28-10-48-09-11, ТОВ «Захід-Авто-Ленд» від 13.03.2018 №10930/10/28-10-48-09-11. Вважає, що в даних запитах чітко висвітлено факти, що виявлені під час збору інформації, які свідчать про порушення ТОВ «Корпорація КРТ» податкового, валютного законодавства по взаємовідносинах із вищезазначеними контрагентами. Проте на ці запити позивачем надіслано листи-відповіді від 28.02.2018 №28/02-01, від 18.06.2018 №18/06-01, від 20.04.2018 №20/04-03 та від 03.04.2018 №03/04-01, якими відмовлено в наданні інформації щодо взаємовідносин із зазначеними в письмових запитах контролюючого органу контрагентами та відповідно і документального підтвердження. Тому вважає, що у контролюючого органу були усі законні підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. У виданому наказі від 04.07.2018 № 1231 чітко зазначені межі проведення перевірки, а саме 10.07.2018 тривалістю один календарний день. Термін проведення перевірки закінчився 10.07.2018. Повідомлення про проведення перевірки та наказ було вручено 09.07.2018 (згідно повідомлення про вручення), тобто до початку проведення перевірки.

Також на підтвердження того, що фактичним місцезнаходженням позивача є м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 1 надав копію відзиву ТОВ «Корпорація КРТ» (Т. 2 а.с. 2), поданого ним як відповідачем у справі № 876/10364/17 (№ 813/3052/16) і в якому в якості фактичної адреси зазначено ТОВ «Корпорація КРТ» вказано саме м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 1.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Наголосив на тому, що підставою оскарження податкових повідомлень-рішення є те, що такі прийняті на основі незаконної перевірки, так як копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки надіслано позивачем з порушення порядку, що передбачений ст. 42 Податкового кодексу України. Просив задовольнити позов у повному обсязі, з підстав, які в ньому зазначені.

Представники відповідача щодо задоволення позову заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позов та додаткових пояснення, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позовних вимог, відзиву та додаткових пояснень, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази та встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «КРТ» згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване 17.08.2011 за № 0002425 Пустомитівським районним управлінням юстиції Львівської області. Місцезнаходження суб`єкта господарювання відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію: Львівська область , Пустомитівський район , с. Зубра, вул. Б. Хмельницького, буд. 144 (Т. 2 а.с. 70).

Наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 04.07.2018 № 1231 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» (Т. 1 а.с. 109) призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Спільне Підприємство «Янікс» за період січень 2018 року (віднесено до складу податкового кредиту за березень 2018 року), ТОВ «Захід-Авто-Ленд» за період січень 2018 року (віднесено до складу податкового кредиту за березень 2018 року), ТОВ «Імпрувер» за період лютий 2018 року, ТОВ «ВВ Імпекс» за період лютий 2018 року, ТОВ «Рейд Смарт» за період лютий 2018 року, ТОВ «Бігруп» за період лютий 2018 року, ТОВ «Захід НВ» за період лютий 2018 року, ТОВ «Юнітрал» за період лютий 2018 року, ПП «Смарт-Агро» за період березень 2018 року, ПП «Гранд Авто» за період березень 2018 року, ТОВ «Каре груп» за період березень 2018 року та з ПП «Лідер Авто Захід» за період березень 2018 року.

На підставі службового посвідчення, виданого ДФС України МР № 001256, заступником начальника відділу податкового супроводження підприємств транспорту, зв`язку та інших галузей Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Мороз М.М. , на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010, із змінами та доповненнями, відповідно до Наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 04.07.2018 № 1231 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Корпорація КРТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із зазначеними контрагентами, за результатами якої складено Акт № 190/28-10-48-09/16/37786903 від 10.07.2018 (Т. 1 а.с. 16-112). Згідно цього акту в ході перевірки встановлено такі порушення вимог податкового законодавства: п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму ПДВ - 24 800 726,68 грн., та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 686 706,67 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки начальником Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби винесено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 № (Т. 1 а.с. 12), яким ТОВ «Корпорація КРТ» визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 37201090,02 грн., в тому числі 24800726,68 грн. за податковим зобов`язанням, 12400363,34 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 № (Т. 1 а.с. 13), яким ТОВ «Корпорація КРТ» зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 686706,67 грн.

Вважаючи, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на основі незаконно проведеної перевірки, відтак є неправомірними та підлягають скасуванню, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, чинній на момент їх виникнення.

В силу п. 75.1. с. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпункт 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Приписи пункту 79.2 статті 79 ПК України визначають, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як буквальне тлумачення аналізованої норми, так і системне тлумачення приписів ПК України виключають можливість проводити документальну позапланову невиїзну перевірку без надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, що мало місце в межах спірних правовідносин.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 у справі № 2а-1570/4582/11 (К/9901/924/18).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Зі змісту наведених норм вбачається, що факт отримання документів платником податків має важливе значення, оскільки з цим моментом законодавство пов`язує відлік певних строків. Вважається, що документи належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Під адресою платника слід розуміти його місцезнаходження або податкову адресу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 11.07.2019 у справі № 826/18377/14 (адміністративне провадження № К/9901/6754/18).

Визначення місцезнаходження юридичної особи наведено у частині першій статті 93 Цивільного кодексу України, згідно якої це фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» також зазначено, що інформація щодо місцезнаходження юридичної особи вноситься до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) на підставі відомостей, які надаються юридичними особами державному реєстратору.

Відповідно до ст. 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з повідомлення від 05.07.2018 № 28583/10/28-10-48-09-11/43 про проведення 10.07.2018 документальної позапланової невиїзної перевірки (Т. 1 а.с. 191) та супровідного листа Офісу ВПП від 05.07.2018 № 28592/10/28-10-48-09-11 про скерування повідомлення та наказу (Т. 1 а.с. 192), такі скеровувалися ТОВ «Корпорація КРТ» за адресою: 81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б. Хмельницького, 144 і отримані позивачем 12.07.2018, що підтверджується інформацією, що розміщена на веб-сайті публічного акціонерного товариства «Укрпошта» щодо ідентифікатора поштового відправлення 688 (Т. 1 а.с. 193).

Отже, наказ про проведення перевірки вручено 12.07.2018, в той час як перевірку проведено 10.07.2018.

Щодо покликання відповідача на те, у зв`язку з тим, що ТОВ «Корпорація КРТ» не отримує поштові відправлення, надіслані на юридичну адресу і повідомлення про початок проведення перевірки та копію наказу ним надіслано і на фактичну адресу позивача, суд оцінює такі критично, з огляду на таке.

Офісом ВПП надано суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Т. 1 а.с. 192-зворот), з якого вбачається, що поштове відправлення, скероване адресату ТОВ «Корпорація КРТ» на поштову адресу 79026, м. Львів, вул. Ак. Лазаренка, 1, вручено 09.07.2018, розписка в одержанні - Лащук .

Проте, як встановлено з пояснень представника позивача, в будівлі у м. Львові по вул. Ак. Лазаренка, 1 знаходяться офісні приміщення, які займає не лише ТОВ «Корпорація КРТ». Окрім того, в штаті працівників ТОВ «Корпорація КРТ» немає особи з прізвищем Лащук , відтак відсутні будь-які підстави вважати, що зазначене поштове відправлення отримала уповноважена особа ТОВ «Корпорація КРТ».

Окрім того, на вимогу суду відповідачем не надано супровідного листа до поштового відправлення, адресованого на вул. Ак. Лазаренка, 1 у м. Львові, відтак безпосередній вміст цього поштового відправлення встановити неможливо.

Також твердження відповідача про неможливість вручення поштових відправлень, що скеровувалися ТОВ «Корпорація КРТ» за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б. Хмельницького, буд. 144 спростовується тим, що відповідачем за цією адресою надсилалися запити про надання інформації та її документального підтвердження (Т. 1 а.с. 205, 209, 210,, 211, 212, 213, 216, 217, 218, 219, 220, 223) і такі позивачем отримані і на них надано відповіді (Т. 1 а.с. 207, 214, 221, 224).

Зважаючи на викладене, зазначені обставини не дають суду підстав вважати, що такі документи вручені позивачу належним чином у розумінні пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України.

Відтак акт перевірки, отриманий в результаті документальної невиїзної перевірки є неналежним доказом, виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Окрім того, суд акцентує увагу на те, що сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платником податків документальних підтверджень реальності здійснення ним господарських операцій, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз первинних документів та дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення платником податків. Наведене також унеможливило платника податків реалізувати його право на недопуск до перевірки.

При цьому суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі незаконної перевірки не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

В силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, приймаючи рішення у цій справі суд враховує висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 у справі № 2а-1570/4582/11 (К/9901/924/18) та у постанові від 11.07.2019 у справі № 826/18377/14 (адміністративне провадження № К/9901/6754/18).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Офісу ВПП не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям рішень у спірних правовідносинах, відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Корпорація «КРТ».

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 19210 грн. і такий, в силу ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «КРТ» (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, Вул. Б. Хмельницького, 144) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) від 02.08.2018 № та № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «КРТ» (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, ул. Б. Хмельницького, 144, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) сплачений судовий збір в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.11.2019.

Суддя Р.П. Качур