Справа № 640/9718/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 жовтня 2019 року № 640/9718/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

за участі секретаря судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
за участю представників:

- від позивача - Проценко О.М.;

- від відповідача - Карпюк І.С.;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2019 року № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку у розмірі 1190587,19 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 297646,80 грн.

В якості підстав позову позивач вказує на те, що оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає реальним обставинам справи, прийняте на підставі передчасних висновків, без аналізу усіх наданих первинних документів, крім цього не відповідає чинному законодавству та порушує законні права та інтереси позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що під час проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача контролюючий орган діяв у відповідності до приписів норм податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами перевірки, в повній мірі відображає факт порушення позивачем норм податкового законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 22 жовтня 2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

На підставі наказу від 20 березня 2019 року №635, виданого Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби та виданих направлень на перевірку від 26 березня 2019 року №293 та №294 уповноваженими особами контролюючого органу відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС» по декларації за січень 2019 року (реєстраційний номер № від 20 лютого 2019 року) з урахуванням уточнюючих документів з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень.

За результатами вищезазначеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки №1182/28-10-41-05/25602906 від 19 квітня 2019 року, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС» податкового законодавства, а саме:

- підпункту б) 200.4. пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на суму 1190587,19 грн., яка підлягає зменшенню.

Такі висновки податковий орган пов`язував з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС» та Фермерським господарством «ЗАГРАВА», оскільки контрагент позивача не мав реальних можливостей для здійснення господарських операцій з постачання задекларованих товарів.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі висновків акту від 19 квітня 2019 року №1182/28-10-41-05/ травня 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованих на рахунок платника.

Незгода з вказаним податковим повідомленням-рішенням суб`єкта владних повноважень обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

При вирішенні даного спору по суті, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних рішень) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, розмір податкового зобов`язання продавця товарів (послуг) по господарським операціям, проведеним з кожним контрагентом - покупцем у окремому звітному періоді, має дорівнювати розміру податкового кредиту такого покупця, задекларованого за такий звітний період, що передбачає відображення покупцем отриманої податкової накладної у реєстрі отриманих податкових накладних цього звітного періоду.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 статті 1, пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за № 168/704, якими визначено, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування; записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення; первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.4 статті 2 вказаного вище Положення первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 статті 2 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями).

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 27 червня 2017 року у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі №826/757/13-а, та Верховного Суду, зокрема у постанові від 06 лютого 2018 року №К/9901/5042/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за наслідками виявлених порушень законодавства під час здійснення фінансово-господарської діяльності з Фермерським господарством «Заграва».

Також встановлено відповідачем при проведенні перевірки, що TOB «АГРЕКС» (ПН 25602906) придбано послуги по переробці соняшника TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» (ПН 25368994) згідно договору на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 27 липня 2018 року №26 дв/18.

Відповідно до умов вищезазначеного договору, замовник поставляє для переробки насіння соняшнику, а переробник зобов`язується надати послуги з переробки олійної сировини, які включають приймання, підробку, зберігання, переробку олійної сировини та зберігання готової продукції, та передати замовнику вироблену з цієї олійної сировини готову продукцію, а також отримані відходи (сміття, лушпиння та фуз).

Готовою продукцією, яка отримується в результаті переробки олійної сировини є олія соняшникова, шрот соняшниковий та концентрат фосфатидний соняшниковий харчовий.

Якість олійної сировини, що поставляється замовником для переробки, повинна відповідати вимогам ДСТУ 4694:2006. Якість олійної сировини визначається лабораторією переробника, акредитованого в ДП «Луганськ- стандартметрологія».

Поставка олійної сировини здійснюється замовником за товарно-транспортною накладною. Факт поставки олійної сировини підтверджується Актом приймання-передачі сировини, який підписується сторонами з зазначенням кількості та якості поставленої олійної сировини. Датою приймання олійної сировини є дата підписання вищезазначеного Акту приймання-передачі.

Згідно умов вказаного договору замовник доручає, а переробник зобов`язується здійснювати приймання олійної сировини, що надходить замовнику від третіх осіб. В рамках вказаного доручення переробник зобов`язаний:

- здійснювати за вказівкою замовника, від імені замовника, приймання олійної сировини за адресами: Луганська обл., м. Сватове, провулок Заводський, 13 та вул. Челюскінців, 15;

- здійснювати зважування при прийманні олійної сировини, вантажоотримувачем якої є замовник;

- здійснювати, від імені замовника, оформлення документів, необхідних для прийняття олійної сировини, в тому числі актів про втрачу, пошкодження, нестачу вантажу не пізніше наступного робочого дня з дати складання таких актів, а також надавати замовнику оригінали таких актів не пізніше 3 робочих днів з дати їх укладання.

Олійна сировина та готова продукція до передачі її замовнику, знаходяться на відповідному зберіганні у переробника.

Згідно з пунктом 5.1.1 Договору замовник зобов`язується поставити переробнику на переробку дровину на умовах DDP -TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», Луганська обл., м. Сватове, Заводський, 13 та вул. Челюскінців, 15 ( «Інкотермс-2000).

В ході проведення даної перевірки встановлено, що TOB «АГРЕКС» (ПН 25602906) в перевіряємому періоді мало відносини з підприємством - постачальником ТМЦ (насіння соняшникового) Фермерським господарством «ЗАГРАВА» (ПН 32888688).

Перевіркою встановлено, що TOB «АГРЕКС» (ПН 25602906) згідно отриманих податкових накладних та наданої податкової декларації з ПДВ здійснювало господарську діяльність з ФГ «ЗАГРАВА» (ПН 32888688) за період листопад - грудень 2018 року та січень 2019 року.

TOB «АГРЕКС» (ПН 25602906) до перевірки надавався договір, який укладений з ФГ «Заграва» (ПН 32888688) та який є діючим у перевіряємому періоді, а саме Договір поставки №1556 від 22 листопада 2018 року.

Відповідно до умов даного договору, постачальник: ФГ «ЗАГРАВА» (ПН 32888688) в особі голови Кочкіна Сергія Олександровича, який діє на підставі Статуту та покупець - TOB «АГРЕКС» (ПН 25602906), в особі генерального директора Горбаньова Миколи Івановича, що діє на підставі Статуту.

Згідно з пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2018 року.

Пунктом 2.1 договору визначено, що кількість товару обумовлюється сторонами в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до пункту 4.1 товар поставляється покупцеві на умовах «Інкотермс-2010», зазначених у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного договору.

Пунктом 4.1 визначено, що датою поставки товару (частини товару) покупцеві вважається день фактичного прийняття товару покупцем за кількістю та якістю, який зазначений у відповідних документах на товар за показниками якості, та видатковій накладній.

Згідно з пунктом 5.2 якість товару обумовлюється в Специфікаціях. Покупець має право не приймати товар з показниками гірше, ніж зазначено в Договорі чи Специфікаціях, та має право вимагати від постачальника заміни товару на товар належної якості. Заміна товару повинна бути здійсненна постачальником за свій рахунок протягом 3-ох робочих днів.

Визначення показників якості товару здійснюється лабораторією TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ». При визначені якості товару на TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» має бути присутнім уповноважений представник постачальника.

Відповідно до наданих специфікацій до договору №1556 від 22 листопад 2018 року поставлено наступний товар у такій кількості:

Специфікація № та датаТермін поставкиКількість тон у фізичній вазі (-/+ 10%) на вибір ПокупцяЦіна 1 тони Товару в грн. в т.ч. ПДВ 20 %Вартість в грн., в т.ч. ПДВ 20%ПДВ 20%
№1 від 22.11.18До 20.12.18 300,09 320,02 796 000,0466 000,0
№2 від 26.11.18До 07.12.18100,09 300,0930 000,0155 000,0
№3 від 30.11.18До 03.12.1813,148 900,0116 946,019 491,0
№4 від 03.12.18До 13.12.18100,08 900,0890 000,0148 333,33
№5 від 12.12.18До 27.12.181009 200,0920 000,0153 333,33
№6 від 18.12.18До 27.12.18150,09 300,01 395 000,0232 500,0
№7 від 21.12.18ДоЗІ.12.18100,09 300,0930 000,0155 000,0
Умови поставки DAP склади TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» :

- пров. Заводський, 13, м. Сватове, Сватівський р-н., Луганської області;

- вул. Челюскінців, 15, м. Сватове, Сватівський р-н., Луганської області, згідно з «Інкотермс-2010».

Якість товару повинна відповідати показникам ДСТУ 4694:2006 і не перевищувати наступні базові показники: вологість - 8%, смітна домішка - 3 %, олійність соняшника на абсолютно суху речовину - не менше 45 %.

Згідно даних бухгалтерського обліку та відповідно до наданих до перевірки оборотів рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками в національній валюті за оборотні активи» по вищевказаному контрагенту - постачальнику ФГ "ЗАГРАВА" (ПН 32888688) за період листопад- грудень 2018 року та січень 2019 року оплачено.

В ході проведення перевірки встановлено, що ФГ «ЗАГРАВА» документально оформлено видаткові накладні без зазначення місця їх складання на загальну суму 3 244 169,95 грн. (в т.ч. ПДВ 540 694,99 грн.), в інших видаткових накладних від ФГ «ЗАГРАВА» зазначено місце складання с. Мельня.

Крім цього, в ході проведення перевірки встановлено, що ФГ «ЗАГРАВА» документально оформлено видаткові накладні на загальну суму 3899353,16 грн. (в т.ч. ПДВ - 649 892,2 грн.) з зазначенням місця складання - с. Мельня. Згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних пункт навантаження Полтавська обл., смт. Шишаки та Харківська обл., с. Богодарівка.

Також, за наслідками перевірки податковий орган дійшов висновку, що позивачем не підтверджено послуги автоперевезення товару, який постачався позивачу Фермерським господарством «ЗАГРАВА», оскільки згідно бази «Національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України» автомобілі, які були задіяні в перевезенні товару, не належать автоперевізникам, а зареєстровані на інших осіб; на операції з придбання послуг перевезень товару перевізниками не здійснювалась оформлення податкових накладних; виплата нарахованого доходу автоперевізникам у вигляді орендної плати фізичній особі (власнику автомобіля) не відображалась у формі 1ДФ.

В якості підстав для нарахування позивачу зобов`язань оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, відповідач, окрім іншого, також зазначив в акті перевірки, що ТОВ «АГРЕКС» не надано складські документи при здійсненні передачі насіння соняшнику врожаю 2018 року на склади ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ».

Крім того, перевіркою встановлено, що згідно даних аналізу АІС «Податковий блок» у ФГ «ЗАГРАВА» відсутні земельні ділянки, основні фонди, нерухомість, не здійснювалось оформлення податкових накладних за операціями з придбання послуг оренди земельних ділянок, послуг, пов`язаних з вирощуванням сільськогосподарської продукції, в наслідок чого ФГ «ЗАГРАВА» не мало можливості виробити сільськогосподарську продукцію.

Водночас, згідно даних аналізу АІС «Податковий блок» відповідачем встановлено, що придбання осіння соняшнику ФГ «ЗАГРАВА» за ланцюгом постачання у ТОВ «ФГ «Суми Агро Ферма», ТОВ «СП «Агролайн», ТОВ «Захід Бест», ТОВ «ФГ «Слобода ДК» не підтверджується, оскільки ці підприємства не мали можливості виробити сільськогосподарську продукцію.

Крім цього, згідно проведеного аналізу даних АС «Податковий блок»: Фермерське господарство «ЗАГРАВА», податковий номер 32888688, перебуває на обліку в ГУ ДФС у Львівській області (Залізничний р-н м. Львова), стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку), кількість штатних працівників - 5 осіб (згідно звітності з ЄСВ за 12 місяць 2018 року), земля - 5,11 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0002) згідно Відомості про наявність земельних ділянок та згідно податкової декларації платника ЄП 4 групи за 2018 р., основні фонди відсутні (згідно Фінансового звіту малого підприємництва 2017 року).

В ході аналізу даних Єдиного реєстру судових рішень перевіркою встановлено, що діяльність ФГ «ЗАГРАВА» (ПН 32888688) розслідується першим слідчим відділом прокуратури міста Києва в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 09 вересня 2016 року (Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року по справі №752/1624/19) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209, частиною 1 статті 205, статті 190 Кримінального кодексу України.

Встановлені в ході проведення перевірки дані і факти дозволили контролюючому органу дійти висновку щодо нереальності господарських операцій, а укладені між TOB «АГРЕКС» (ПН 25602906) та ФГ «ЗАГРАВА» (ПН 32888688) договори, на переконання контролюючого органу, не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично ФГ «ЗАГРАВА» (ПН 32888688) здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася.

Однак, задовольняючи позовні вимоги та, відповідно, спростовуючи доводи відповідача, суд виходив з наступного.

Як позивач, так і його контрагент ФГ «ЗАГРАВА» належним чином зареєстровані в контролюючому органі як платники ПДВ.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності Товариства з обмеженою відповідністю «АГРЕКС» є: Код КВЕД 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний), Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, Код КВЕД 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості, Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, Код КВЕД 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н. в. і. у.

Видами діяльності Фермерського господарства «ЗАГРАВА» відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Тобто, укладений договір між позивачем та контрагентом відповідали меті господарської діяльності обох суб`єктів.

Виконання робіт за договорами підтверджується первинними бухгалтерськими документами, дефектність яких не встановлена у визначеному законом порядку.

Складені на виконання задекларованих робіт податкові/видаткові накладні зареєстровані належним чином у контролюючому органі.

Відповідачем не заперечується про наявність у контрагента позивача - Фермерського господарства «ЗАГРАВА» працюючих осіб (5 осіб).

Як встановлено судом, вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, предметом укладеного договору між позивачем та контрагентом Фермерським господарством «ЗАГРАВА» є постачання товару, а саме насіння соняшнику врожаю 2018 року.

Податковий орган дійшов висновку про фіктивність господарських операцій між позивачем та його контрагентом лише на підставі аналізу податкової звітності з податкових інформаційних баз. В той же час, контролюючим органом не встановлювалась можливість укладення Фермерським господарством «ЗАГРАВА» інших цивільних договорів, як і не доведена неможливість постачання товару згідно укладеного з позивачем договору офіційно задекларованими працюючими особами Фермерського господарством «ЗАГРАВА».

Щодо посилань контролюючого органу про відсутність власного автотранспорту, укладених договорів про надання послуг з транспортування та залучення фізичних осіб до виконання послуг з транспортування проданого товару без належного оформлення останніх, суд наголошує на тому, що зазначені факти не можуть слугувати підставою для сумніву щодо фактичного здійснення господарських операцій з позивачем згідно вищевказаного договору.

Більше того, в акті перевірки не встановлено відсутності первинних документів, у свою чергу судом встановлено, що первинні документи, складені у межах спірних правовідносин (товарно-транспортні накладні), відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Посилання відповідача на відомості електронних баз даних і податкову інформацію про ТОВ "ФГ «Суми Агро Ферма», ТОВ СП «Агролайн», ТОВ «Захід Бест» та ТОВ ФГ «Слобода ДК», по ланцюгу постачання насіння соняшнику, зокрема ФГ «ВФК «Заграва», згідно з якими не підтверджено реальність господарських операцій із контрагентами та не встановлено походження насіння соняшнику, виходячи з того, що зазначене не підтверджується будь-якими доказами, а ймовірні порушення по ланцюгу постачання особами, з яким позивач не мав правових відносин, не впливають на податковий облік спірних господарських операцій.

Окрім того, під час проведення господарських операцій позивач (платник податків) може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі № 21- 421 та від 22 вересня 2015 року у справі № 810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі № 2а-9375/11/1370 (адміністративне провадження № К/9901/5919/18) та від 13 березня 2018 року у справі № 826/13582/13-а (адміністративне провадження № К/9901/19905/18).

Представник позивача в судовому засіданні та у позовній заяві наголошував на тому, що при заїзді автотранспорту з олійною сировиною від постачальників ТОВ «АГРЕКС» на кожній товарно-транспортній накладній проставляється унікальний штрих-код, автотранспорт зважується, весь автотранспорт реєструється у системі 1С, формується реєстр надходження сировини та на базі реєстру формуються дані в Акт приймання-передачі олійної сировини від замовника переробнику.

Таким чином факт надходження автотранспортом насіння соняшнику від ФГ «ЗАГРАВА» на адресу переробника - ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» підтверджується відповідними первинними документами.

При цьому, представник позивача наголосив, що автотранспорт був перевізника, будь-якого відношення позивач до цього автотранспорту не мав, а тому не може нести відповідальність за належність транспортних засобів їх власникам чи орендарям.

Щодо ненадання складських документів в підтвердження реальної передачі насіння соняшникового від ФГ «ЗАГРАВА» до позивача, а від позивача до ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» для переробки та показників якості насіння соняшнику врожаю 2018 року, проведених в лабораторіях ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», суд зазначає наступне.

Обсяг завезення олійної сировини (насіння соняшнику) за період з 29 листопада 2018 року по 17 січня 2019 року від ФГ «ЗАГРАВА» склав 789,26 тон, що підтверджується: - товарно-транспортними накладними, з відмітками TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» щодо приймання соняшнику від ФГ «ЗАГРАВА»; - актами приймання-передачі олійної сировини (насіння соняшнику) згідно договору №26 дв/18 від 27 серпня 2018 року на переробку олійної сировини на давальницьких умовах.

Факт надання TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» послуг з переробки олійної сировини та оплати за ці послуги підтверджується: - актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за Договором № 26 дв/18 на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 27 серпня 2018 р.; - платіжними дорученнями TOB «АГРЕКС»; - актами приймання-передачі готової продукції за Договором № 26 дв/18 на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 27 серпня 2018 р.; - актами результатів переробки давальницької сировини відповідно до договору № 26 дв/18 на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 27 серпня 2018 року.

Тобто, насіння соняшнику, що було поставлено Фермерським господарством «ЗАГРАВА» на виконання умов договору з ТОВ «АГРЕКС», направлялось на адресу ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» та за наслідками вчинення дій щодо зважування, оцінки, реєстру у системі 1С, формування реєстру надходження сировини та формування даних в Акті приймання-передачі олійної сировини від замовника переробнику, - не зберігалось на складах ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», а передавалось одночасно з поставленням в переробку.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. При прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов`язаний здійснити аналіз його якості.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Як уже було зазначено вище, позивач не укладав з ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» договору складського зберігання зерна, а передавав насіння соняшнику на підставі договору №26 дв/18 на переробку олійної сировини на давальницьких умовах від 27 серпня 2018 року, тобто задіяний інший технологічний процес.

Щодо показників якості насіння соняшнику, представник позивача зазначив, що при вчиненні під час надходження насіння соняшнику від ФГ «ЗАГРАВА» у місці отримання, а саме у ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ», дій щодо зважування, оцінки, реєстру у системі 1С, формування реєстру надходження сировини та формування даних в Акті приймання-передачі олійної сировини від замовника переробнику, - в лабораторії ТОВ «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ» одночасно визначалась якість товару, що підтверджується «Розрахунками вартості товару, з урахуванням зменшення ціни за показниками якості. Заграва Фермерське господарство», наявними у матеріалах справи.

Таким чином, факт придбання TOB «АГРЕКС» у ФГ «ЗАГРАВА» соняшнику підтверджується також первинними документами, складеними TOB «СВАТІВСЬКА ОЛІЯ».

Як вже зазначалось судом, окремі недоліки в первинних документах, на які посилається податковий орган в Акті перевірки не можуть свідчити про нереальність господарських операцій оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Щодо посилання в Акті перевірки на наявні кримінальні провадження щодо контрагентів позивача, слід зауважити на тому, що вказані в кримінальних провадженнях обставини не можуть однозначно свідчити про участь ТОВ «АГРЕКС» у схемі ухилення від сплати податків. Наявні кримінальні провадження є свідченням лише того факту, що проводиться досудова перевірка фактів, викладених в кримінальних провадженнях, збираються необхідні докази на доведення наявності чи відсутності в діяннях посадових осіб підприємств злочинних діянь, що передбачені кримінальним законодавством. Сам факт наявності кримінального провадження та проведення досудового розслідування свідчить лише про проведення перевірки та не може бути доказом, що доводить наявність фіктивних ознак діяльності будь-якого підприємств та за своєю сутністю не може встановлювати та підтверджувати порушення вимог податкового чи іншого законодавства.

Крім того, в Акті перевірки відсутні будь-які дані щодо наявності вироків (які набрали законної сили), інші судові рішення по кримінальним провадженням відносно посадових осіб вищевказаних підприємств.

Європейський суд з прав людини в п. 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Крім того, Європейський Суд з прав людини в п. 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної особи або юридичної особи у зловживанні, пов`язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов`язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливо для неї забезпечити дотримання постачальником обов`язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов`язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Згідно з постановою Верховного Суду №К/9901/2030/17, №821/589/17 від 06 лютого 2018 року фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків, а первинний документ, відповідно, це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, враховуючи все вище викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і, відповідно, протиправність застосування до позивача негативних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 22 травня 2019 року №.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку щодо доведеності перед судом правомірності та обгрунтованості прийнятого ним рішення, а тому позовні вимоги є такими, що підлягаю задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 99, 139, 242 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2019 року № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку у розмірі 1190587,19 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 297646,80 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРЕКС» (, 01010, м. Київ, вулиця М. Гайцана, будинок 6, квартира 4) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 19210,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2019 року.