Справа № 540/1530/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1530/19

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Дата і місце ухвалення: 20.08.2019р., м.Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо заниження величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% при призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити розрахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_3 з 06.12.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, відповідно до пп. 4-4 п.4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вже отриманих сум пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 20.09.2019 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача про те, що пенсія у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 їй була призначена вперше в грудні 2017 року, що має наслідком застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% у відповідності до пп. 4-4 п.4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Судом не прийнято до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 з 2008 року по грудень 2017 року отримувала пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а з 06.12.2017 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». А відтак, за твердженнями апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в грудні 2017 року мав місце перехід з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення положень ст.163 КАС України, не встановив позивачу строк для надання відповіді на відзив. Крім того, судом не досліджено питання щодо застосування строків давності до спірних правовідносин, на вирішенні якого наполягало Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

У зв`язку з викладеним, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року та прийняття нового судового рішення про задоволення позову.

ГУ ПФУ у Херсонській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення пп. 4-4 п.4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в 2017 року відбувся перехід позивача з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії. Також, пенсійний орган стверджує, що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду, встановлений процесуальним законодавством, оскільки пенсія є щомісячним платежем, тому при її отриманні, на думку позивача, в меншому розмірі, остання могла дізнатися у день здійснення відповідної пенсійної виплати.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 01.12.2008 року по 05.12.2017 року позивач, як пенсіонер Управління з питань виконання покарань, перебувала на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Херсонській області та отримувала пенсію за вислугу років, призначену їй відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

06.12.2017 року ОСОБА_4 звернулася до ГУ ПФУ у Херсонській області із заявою про перехід на інший вид пенсії - за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 06.12.2017 року позивач отримує пенсію за вислугу років, як працівник охорони здоров`я, згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та обчислену за нормами Закону №1058 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

На звернення в червні 2019 року позивача до ГУ ПФУ у Херсонській області стосовно обчислення страхового стажу при нарахуванні пенсії з урахуванням положень пп. 4-4 п.4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», листом від 10.07.2019 року №467/Б-99-1 відповідач повідомив, що оскільки за заявою від 06.12.2017 року їй було здійснено не нове призначення пенсії, а переведення на пенсію за вислугу років за іншим Законом, тому при розрахунку пенсії застосовано норму пп. 4-3 п.4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: встановлена величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Не погоджуючись з правомірністю дій ГУ ПФУ у Херсонській області щодо заниження величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% при призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_4 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, визнав обґрунтованими доводи відповідача, що оскільки пенсія позивачу призначена до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII, вона з 1 жовтня 2017 року перераховується із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, про що прямо вказано у ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, а тому підстави для застосування коефіцієнту 1,35 % щодо позивача відсутні.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим законом призначалися наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 4 Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому, всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно ч.1 ст.10 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, як до 06.12.2017 року, так і після вказаної дати ОСОБА_4 отримує пенсію за вислугу років.

При цьому, до звернення із заявою від 06.12.2017 року позивач отримувала таку пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а після вказаної дати пенсія за вислугу років їй виплачується на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Аналіз вищезазначених норм Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» свідчить про те, що у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а у разі призначення пенсії застосовується величина 1,35%.

При цьому, Прикінцеві положення не містять приписів та вимог до застосування величини оцінки одного року страхового стажу у разі переведення з одного виду пенсії на інший, що є окремим самостійним механізмом, передбаченим чинним пенсійним законодавством.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що у спірних правовідносинах за заявою позивача від 06.12.2017 року відбулось саме переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Так, переведення з одного виду пенсії на інший є дією Пенсійного органу щодо застрахованої особи, яка перебуває на його обліку та звернулась із відповідною заявою. Процедура переведення здійснюється на підставі наявних у пенсійній справі документів та інших документів, які стосуються та можуть вплинути на змінену пенсію.

Отже, відповідач при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший не мав законних підстав для застосування положень пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 %.

Колегія суддів зазначає, що основоположним при вирішенні оцінки одного року страхового стажу, яка має бути застосована до пенсії позивача, є те, що оцінка 1,35 % застосовується виключно для призначення пенсій, які призначаються з 01.10.2017 по 31.12.2017, а тому, враховуючи те, що позивача було переведено з одного виду пенсії на інший, цей показник не може бути застосовано до її пенсії.

Крім того, дослідивши наявну в матеріалах справи заяву позивача від 06.12.2017 року колегія суддів встановила, що у ній ОСОБА_4 просила перерахувати її пенсію у зв`язку з переходом на інший вид пенсії, що робить безпідставними та необґрунтованими її доводи про призначення в 2017 році пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміна виду пенсії позивача відбулась шляхом переведення з одного виду пенсій на інший, у зв`язку із чим вимоги пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування оцінки одного року страхового стажу 1,35%, не поширюються на спірні правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими та правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 20.08.2019 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 30.10.2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук