Справа № 760/23540/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/205/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції м. Києва Федоришина Олександра Сергійовича про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність поліцейського роти № 1 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції Федоришина Дмитра Ігоревича щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та не направлення його в суд для розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2018 став учасником дорожньо - транспортної пригоди, проте відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 059120, передбачене ст.. 124 КУпАП.

Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, а дорожньо - транспортна пригода сталася не з його вини. Вважає, що винуватцем є водій автомобіля марки Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яким було порушено пункти 2.3 б, 10.3, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху.

На думку позивача на водія ОСОБА_2 працівником поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, чим порушено право позивача на відшкодування спричиненої шкоди його автомобілю.

Зазначив, що поліцейський роти № 1 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції Федоришин Д.І. не виконав п. 4 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та не заповнив таблицю дорожніх умов на схемі місця дорожньо - транспортної пригоди.

Крім того, вважає, що поліцейським не було встановлено всіх обставин дорожньо - транспортної пригоди та не вжито заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Вважає, що своїми діями відповідач порушив права позивача, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

12.09.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 14.09.2018 судом по справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

25.03.2019 на адресу суду представником відповідача було подано відзив на адміністративний позов. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а складається поліцейським за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановленими КУпАП.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 08.08.2018, о 22 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки SMART MC01 д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись Бориспільським шосе, поблизу будинку № 18 в м. Києві в напрямку м. Бориспіль, в порушення вимог п.п. 2.3 Б, 9.2 Б, 9.4, 10.3 ПДР, при перестроюванні не впевнився в безпечності маневру, чим створив перешкоду автомобілю марки Mersedes - Bens ML, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався смугою, на яку водій хотів перестроїтись. Після різкого гальмування останнього, водій ОСОБА_1 різко, без позначень повороту змінив смугу, перестроївшись ліворуч, де створив перешкоду автомобілю марки Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого сталось зіткнення з останнім, після чого ОСОБА_1 відкинуло в правий бік, де відбулось зіткнення з автомобілем Mersedes - Bens ML, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження всіх вказаних транспортних засобів.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач зазначає, що відповідач своїми незаконними діями при складанні протоколу суттєво порушив його права, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки він не є особою, яка причетна до вказаних подій.

Крім того, виходячи зі змісту позовної заяви фактично вбачається, що позивач не погоджується та заперечує проти порушення ним правил дорожнього руху і вважає, що оспорюваний протокол складено безпідставно та винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди є водій ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктами 2,3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу III Положення про управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 № 1/2 із змінами УПП у м. Києві ДПП відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, у випадках передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлений причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративне розслідування являє собою адміністративно-процесуальну процедуру, що складається із сукупності адміністративно - процесуальних дій, спрямованих на збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення. Адміністративне розслідуваний проводиться з метою виявлення додаткових обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тобто обставин, які не встановлюються в протоколі і не встановлюються у повному обсязі при попередній перевірці.

При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративно, правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та дії поліцейського щодо його складання не є окремим предметом оскарження в адміністративному судочинстві, оскільки такі дії не відповідають вимогам ст.19 КАС України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 10.05.2018 справі №760/9462/17 ( провадження №К/9901/12359/18).

Отже, доводи позивача в обґрунтування невинуватості в інкримінованого правопорушенні не можуть розглядатись в межах даної справи, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Разом з цим, суд звертає увагу, що постановою Дарницького районного суду м.Києва від 22.10.2018 у справі №753/15759/18, встановлено вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, яка сталася 08.08.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що зазначений у позові спір виник у зв`язку із протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягала у не складанні відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 .

Так, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо прийняття або складання будь-яких нормативно-правових актів є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Відповідно до рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316- й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не в забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача скласти адміністративний протокол є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на викладене вище, доводи позивача в обґрунтування поданого позову, суд вважає, недоведеними.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України, регламентовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до ст. 245 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 252, 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції м. Києва Федоришина Олександра Сергійовича про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Букіна