Справа № 819/592/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №819/592/17

адміністративне провадження №К/9901/16995/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 у складі судді Білоус І.О. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 у складі колегії суддів: Костіва М.В. (головуючий), Бруновської Н.В., Шавеля Р.М. у справі №876/6757/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), в якому просив зобов`язати відповідачів включити позивача в четверту чергу реєстру акцентованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (далі - ПАТ "Брокбізнесбанк") на суму 51777,56 доларів США, внести та затвердити зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" про включення позивача у четверту чергу реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" на суму 51777,565 доларів США.

2. Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.05.2017, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017, позовну заяву залишено без розгляду.

2.1. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал, далі - КАС України), а наведені ними причини пропуску цього строку не можуть бути визнані поважними. Зокрема, судами з`ясовано, що про факт невключення до четвертої черги реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" позивачу стало відомо у липні 2014 року, адже його представником подано до ПАТ "Брокбізнесбанк" заяву про визнання вимог кредитора від 01.07.2014. Також, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.02.2016, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його позову до Уповноваженої особи ФГВФО про зобов`язання вчинити дії, а саме включити позивача до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк". Тому, на переконання судів попередніх інстанцій, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів відповідачами він дізнався лише 25.03.2017 зі звіту про виконання доручення його представником.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

3. Позивачем подано касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати.

3.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права. Зокрема, скаржник наголошує, що про факт відправки представником звернення від 01.07.2014, підписаного позивачем, він дізнався лише 25.03.2017 після отримання звіту представника про виконання доручення. Тому, скаржник вважає, що строк звернення до суду з адміністративним позовом ним не пропущений.

4. Відповідачем до закінчення встановленого судом строку відзиву на касаційну скаргу не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

5. Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

6. Згідно з частинами 1-2 статті 99 КАС України (в редакції, що була чинною на час звернення позивача до суду та постановлення оскаржуваних ухвал суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

7. Частинами 1-2 статті 100 КАС України у вказаній редакції передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

8. Пунктом 9 частини 1 статті 155 КАС України у вказаній редакції встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

9. Отже, приписи частини 2 статті 99 КАС України, в редакції чинній на час спірних правовідносин, передбачали загальний шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, який обчислювався з дати, з якої позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів цими рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

10. У разі пропуску зазначеного строку позовна заява підлягала залишенню без розгляду судом як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії судового розгляду справи з підстав, передбачених статтями 100, 155 КАС України, за винятком випадків, коли наведені позивачем причини пропуску такого строку визнавалися судом поважними.

11. При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 100, 155 КАС України могли визнаватись лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

12. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 10.05.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) було укладено договір доручення, предметом якого стало вчинення Повіреним юридичних дій, визначених договором, що зумовлено тимчасовою відсутністю в межах України та зайнятістю Довірителя, яка не дозволяє слідкувати за банківською системою України, зокрема: підготовка звернення про визнання вимог Довірителя, як кредитора, до ФГВФО (Уповноваженої особи на ліквідацію у відповідному банку, в тому числі, але не виключно: ПАТ "Брокбізнесбанк", ПАТ "БанкФорум", ПАТ "ПриватБанк"); відправка підписаного Довірителем звернення про визнання вимог Довірителя, як кредитора, до ФГВФО (Уповноваженої особи на ліквідацію у відповідному банку, в тому числі, але не виключно: ПАТ "Брокбізнесбанк", ПАТ "БанкФорум", ПАТ "ПриватБанк") у разі прийняття рішення про ліквідацію вказаних установ.

13. До Уповноваженої особі ФГВФО надійшла заява ОСОБА_1 від 01.07.2014 про включення його до реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" у порядку черговості, встановленої Законом. У відповідь на цю заяву листом від 25.07.2014 ПАТ "Брокбізнесбанк" повідомило Федика В.І. про неможливість включення його до вказаного реєстру через пропуск строку подання заяви.

14. Зазначені обставини також встановлені постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 у справі №819/8/16, що набрала законної сили, якою ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову до Уповноваженої особи ФГВФО про зобов`язання вчинити дії, а саме включити позивача до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк".

15. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивачу стало відомо про порушення його прав, свобод та інтересів відповідачами під час отримання відповіді на заяву від 01.07.2014 про включення ОСОБА_1 до реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк".

16. Слід відхили наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які одночасно є доводами касаційної скарги, з приводу того, що про факт відправки заяви від 01.07.2014 ОСОБА_1 дізнався лише 25.03.2017 після отримання звіту представника про виконання доручення. Укладаючи договір доручення від 10.05.2014, предметом якого є вчинення Повіреним юридичних дій, зокрема, щодо підготовки і підписання від імені Довірителя звернення про визнання вимог кредитора до ФГВФО, позивач повинен був розраховувати на те, що такі дії від його імені будуть дійсно вчинені. З огляду на наявність у представника позивача відповідних повноважень, неможливо стверджувати, що направляючи звернення до ПАТ "Брокбізнесбанк", підписане Федиком В.І., представник позивача діяв не від імені останнього та/або на власний розсуд.

17. Тому, позивач вважається таким, що дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів відповідачами з моменту отримання відповіді на його заяву від 01.07.2014.

18. Натомість, до суду першої інстанції з адміністративним позовом позивач звернувся 07.04.2017, тобто, з пропуском строку, встановленого частиною 2 статті 99 КАС України в редакції чинній на час звернення.

19. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

20. Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що "<…> право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою" (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

21. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03, пункт 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).

22. Отже, судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваного судового рішення не допущено порушень норм процесуального права і доводи касаційної скарги цього не спростовують.

23. За приписами частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

24. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

25. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

26. Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №876/6757/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" Куреного Олександра Вікторовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

27. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Тацій Л.В.

Чиркін С.М.