Справа № 480/1656/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 р. Справа № 480/1656/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Високос Я.С.

представника позивача Юшкевич Є.Ю.

представника відповідача, третьої особи Левицької А.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної міграційної служби України (далі по тексту - відповідач, ДМС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, УДМС України в Сумській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України № 148-19 від 18.04.201 про відмову ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він звернувся із заявою про визнання біженцем, у задоволенні якої було відмовлено. Зазначає, що народився та мешкав у Палестині, у місті Хан- Юніс, який входить до території Сектору Газу, в якому відбуваються військові дії, а тому має побоювання стати жертвою переслідування. Зазначає, що при зверненні до відповідача вперше не надав документу, що підтверджує його виклик до поліції, але на даний час зазначив, що такий документ у нього наявний, надіслали його електронним зв`язком.

Представник відповідача, 3-ї особи у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та зазначила, що позивачу правомірно було відмовлено у наданні статусу біженця. Зазначила, що позивач уроженець м. Хан-Юніс, Сектор Газа, палестинська автономія, у 2017 році прибув в Україну з метою навчання у Сумському державному педагогічному університеті ім. А. С. Макаренка та збирався вступати на медичний факультет Сумського державного університету. У зв`язку із тим, що позивач не встиг подати документи, рішенням управління ДМС України в Сумській області було скасовано його посвідку на тимчасове проживання.

17.12.2018 позивач повторно подав до управління ДМС України в Сумській області заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Серед нових обставин звернення за захистом він заявляє про існування у нього проблем з угрупуванням ХАМАС, через які він і виїхав з країни. Позивач повідомив, що починаючи з 2009 року представники ХАМАС неодноразово його затримували та арештовували через те, що він в соціальних мережах публікував інформацію з критикою політики цієї організації та поширював свою думку серед інших чоловіків. Він пояснив, що під час першого звернення не заявляв про такі обставини, оскільки побоювався дій з боку прибічників ХАМАС по відношенню до його рідних, які залишилися в Секторі Газа.

При цьому позивач не надав жодного підтверджуючого документу щодо будь-яких його висловів або дій, спрямованих проти політики ХАМАС. Твердження позивача щодо його арештів не є детальними та послідовними, що викликає обґрунтований сумнів в їх правдивості.

Так, позивача під час трьох співбесід назвав різні дати його затримань та арештів: на співбесіді від 27.12.2018 він зазначив, що перший раз був арештованим в січні чи лютому 2016 року, на співбесіді від 20.02.2019, що це сталося в 2009 році, а на співбесіді від 06.03.2018 стверджує, що даний арешт відбувся в травні - червні 2008 року. Це ж стосується і тверджень щодо дати останнього його арешту, а саме: під час трьох співбесід він зазначив різні дати - грудень 2016 року, 2 січня 2017 року, жовтень - листопад 2016 року. Також, він надав суперечливі твердження і щодо дат другого та третього арештів.

Подальший аналіз наданих позивачем свідчень та пояснень з приводу військового конфлікту в Секторі Газа, переслідувань з боку ХАМАС, наведених фактів арештів протягом тривалого часу не дає вагомих підстав вважати, що в разі повернення до Сектору Газа буде існувати загроза життю, безпеці, свободі, фізичній недоторканості позивача та інші суттєві порушення прав людини або позивач зіткнеться з серйозною та індивідуальною загрозою життю або особистості виключно в силу самого факту перебування на території країни походження.

Позивач не надав достатньої аргументації своїм побоюванням у разі повернення на батьківщину, які б ґрунтувалися на реальних подіях, або інших доказів того, що ці побоювання є обґрунтованими та відповідали б вимогам пунктам 1, 13 частини 1 статті 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

На вказаний відзив представник позивача надала відповідь у якій доводи ДМС України вважає необґрунтованими оскільки позивач був вимушений залишити країну свого походження саме через небезпеку протистояння між угрупованнями ФАТХ та ХАМАС. Позивач боїться застосування до нього смертної кари або виконання вироку через смертну кару, тортур, нелюдського чи такого, що принижує гідність поводження чи покарання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Ухвалою суду від 11.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, ухвалою суду від 25.07.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Ухвалою від 04.09.2019 клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду із вимогами щодо скасування рішення від 18.04.2019 №148-19, зобов`язання повторно розглянути заяву. Ухвалою суду від 04.09.2019 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, дослідивши докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОБГ (Палестина), народився в м. Хан-Юніс Сектору Газа Палестинської автономії, за національністю араб, за релігійним переконанням мусульманин, одружений, має вищу освіту.

Позивач прибув на територію України 01.02.2017 з метою навчання в Сумському державному педагогічному університеті за маршрутом: Сектор Газа - Єгипет (Каїр) - автомобільним транспортом, Єгипет (Каїр) - Туреччина (Стамбул) - Україна (Бориспіль) - повітряним транспортом. Після закінчення підготовчого факультету (30.06.2017) позивач мав намір вступити на медичний факультет Сумського державного університету, але не встиг вчасно надати всіх необхідних документів та йому було скасовано посвідку на тимчасове проживання.

У серпні 2017 позивач звертався до управління ДМС України в Сумській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Відповідно до рішення ДМС України від 17.11.2017 № 440-17 ОСОБА_1 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що позивача було повідомлено листом управління ДМС України в Сумській області від 11.12.2017 № 20.

Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив його до суду, однак рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2018 по справі № 818/2064/17 в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В подальшому позивач звернувся за захистом, 17.12.2018 йому була видана довідка № 007824 (а.с. 12).

Також, 17.12.2018 позивач звернувся із заявою № 2018sm0015 в якій просив визнати його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що він покинув Палестину через утиски терористичної організації ХАМАС, яка в разі непокори застосовує покарання - убивства. Також позивач зазначив, що він утік від війни в Палестині з Ізраїлем. В заяві позивач зазначив те, що він є противником режиму ХАМАС і виступав з критикою діяльності даної організації в результаті чого був затриманий та протягом дня утримувався під арештом. Крім того в країні ведуться постійні бойові дії, проводиться хаотичний обстріл житлових районів, відсутні електрика, їжа, вода. В місті панує безробіття та голод. Також позивач скаржився на те, що Палестину можливо залишити лише через Египет та Ізраїль, однак обидві країни не випускають палестинців, кордони тривалий час перекриті (а.с. 39).

Згідно з повідомленням управління ДМС України в Сумській області від 03.05.2019 № 18 позивачу відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на підставі рішення ДМС України від 18.04.2019 № 148-19 (а.с. 14).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

У своїй заяві про звернення за захистом в Україні позивача зазначив, що не може повернутися до Сектору Газа через постійну війну, яка відбувається в країні. За його словами, ситуація з безпекою з кожним днем стає все складнішою. ХАМАС примушує молодих чоловіків приймати участь у акціях протесту на кордоні з Ізраїлем.

Відповідач свою позицію обґрунтовував отриманою інформацією про країну походження.

Так, згідно інформації по країні походження, отриманих з відкритих джерел, у вересні 2000 року палестинці, що проживали на Західному березі та Секторі Газа почали другу, так звану "інтифаду" - повстання проти ізраїльської окупації, яка на протязі наступних років супроводжувалася періодичними спалахами насильства (джерело: Керівництво для роботи з заявами щодо надання притулку. Ізраїль, Сектор Газа та Західний Беріг ріки Йордан. МВС Великої Британії Прикордонне Агентство Великої Британії. 2009 http://www.unhcr.org/refworld/pdfid/498abl 642.pdf остання дата доступу 04.03.2019).

Після повного виводу Ізраїлем у 2005 році своїх військ з Сектору Таза, в 2008, 2012 та 2014 роках відбулися найбільші військові конфлікти (джерело: Управление Верховного комиссара ООН по делам беженцев, Информация о стране происхождения по ситуации в секторе Газа, в том числе касательно ограничений на выезд и возвращение, 23 февраля 2018, доступ по следующему адресу: https://www.refworld.org.ru/docid/5b4ca5dc4.html [последняя дата доступа 04 марта 2019]).

Після військових операцій Ізраїлю в Секторі Газа влітку 2014 року, які спричинили широкомасштабні руйнування та призвели до фізичних і моральних збитків (див. Генеральная Ассамблея, Доклад Комитета по осуществлению неотъемлемых прав палестинского народа, 6 октября 2015, А/70/35, доступ по следующему адресу: http://www.refworld.org.ru/docid/564051594.html [последняя дата доступа 04 марта 2019]), в серпні 2014 року між Ізраїлем і Палестиною досягнуто довгострокову домовленість про припинення вогню. Як зазначено в доповіді Генерального Секретаря ООН "Допомога палестинському народу" від 12.05.2016, "режим прекращения огня, положивший конец военным действиям между Израилем и палестинскими вооруженными группами в Газе 26 августа 2014 года, сохраняется, но по-прежнему носит неустойчивый характер?", http://www.refworld.org. ru/d(Kid/578f6a384 . html ; http://www.re fworld. org.ru/docid/54 f45da84 .ht ml [последняя дата доступа 04 марта 2019].

Наприкінці 2017 року в Секторі Газа відбулася ескалація насилля, пов`язана з заявою президента США ОСОБА_2 про визнання Єрусалиму столицею Ізраїлю і перенесення туди американського посольства, яке до цього часу знаходилося в Тель-Авіві. "Это вызвало резкие протесты со стороны палестинцев. Многие из них принят участие в демонстрациях в рамках "Великого марша возвращения". Власти Израиля сообщают о массовых беспорядках". Центр новостей ООН, 14 мая 2018, доступ по следующему адресу: https://www.refworld.org.ru/docid/5afe 13ee4.html[последняя дата доступа 04 марта 2019].

Навесні 2018 року відбувалися зіткнення палестинців з ізраїльськими військовими вздовж загорожі, що відділяє Газу від ізраїльської території. " 30 марта 2018 года "Великий марш возвращения" собрал десятки тысяч палестинцев на границе сектора Газа с Израилем. Люди требовали права вернуться в свои дома, брошенные, но не забытые, в пределах современной израильской территории. Один из самых массовых за последние годы антиоккупационных протестов вылился в кровопролитные столкновения с армией Израиля. Вместо шести запланированных недель демонстрации затянулись на месяцы, возобновляясь каждую пятницу", https://ru.euronews.com/2018/1/29/great-march-gaza, остання дата доступу 04.03.2019.

Чергове загострення ситуації спостерігалося на кордоні Сектору Газа після того, як Дональд Трамп , як і обіцяв, 14 травня 2018 року переніс американське посольство в Ізраїлі до Єрусалиму.

Центр новостей ООН, 15 мая 2018, доступ по следующему адресу: https://www.refworld.org.ru/docid/5afef4734.html, https://tass.ru/opinions/5272975 від 07.06.2018, остання дата доступу 04.03.2019.

29 травня 2018 року з Сектору Таза по ізраїльським містам, які розташовані біля кордону, було випущено 100 ракет і мінометних снарядів. У відповідь ізраїльські військові атакували 40 цілей ХАМАС.

Завдяки активним зусиллям Єгипту, сторони повернулися до "режиму прекращения огня, установленному после операции "Нерушимая скала"".https://tass.ru/opinions/5272975 від 07.06.2018, остання дата доступу 04.03.2019.

Як повідомляє Центр новин ООН, "интенсивные дипломатические усилия Организации Объединенных Наций и Египта помогли избежать еще одной израильско-палестинской войны в Газе".

Спеціальний координатор ООН по близькосхідному мирному врегулюванню ОСОБА_3 заявив, що "ситуация успокаивается, хотя напряженность сохраняется". Служба новостей ООН, ООН, 24 июля 2018 года, https://www.refworld.org/docid/5bc494b64.html [ по состоянию на 04 марта 2019 года].

В листопаді 2018 року відбувся обмін ракетними ударами "после воскресного рейда израильских военных в палестинский город Хан- Юнис , в ходе которого погиб один израильский офицер и семь боевиков бригады " Изз ад-Дин аль-Кассам", боевого крыла ХАMAС", https://ru.euronews.com/2018/1 l/13/gaza-israel-violence-update. остання дата доступу 04.03.2019, після якого спільне командування палестинських збройних сил оголосило про припинення вогню і заявило про готовність дотримуватися перемир`я з Ізраїлем при посередництві Єгипту. https://www.rbc.ua/rus/news/sektor-gaza-zayavil-gotovnosti-zaklyuchit-.html 14.11.2018, остання дата доступу 04.03.2019.

Як зазначено у заяві МЗС України від 13 листопада 2018 року, яка опублікована на офіційному сайті, "в Україні занепокоєні загрозливою ескалацією ситуації довкола сектора Газа, пов`язаною з ракетними обстрілами півдня Ізраїлю впродовж останніх днів, що вкотре може призвести до масштабного збройного протистояння", https://mfa.gov.ua/ua/press-center/comments/9418-komentar-mzs-ukrajini-shhodo-jeskalaciji-situaciji-dovkola-sektora-gaza, остання дата доступу 04.03.2019.

За офіційними даними, "всього за минулий рік було вбито 189 і поранено 6,1 тис. протестувальників".https://www.unn.com.Ua/uk/news/l784573-oon-pidozryuye-izrayil-u-viyskovikh- zlochinakh 06.03.2019, остання дата доступу 07.03.2019.

Як повідомляють джерела інформації по країні походження, наприкінці 2018 року "после международного осуждения применения силы против демонстрантов, израильские силы начали применять несмертельные авиаудары по инфраструктуре ХАМАСа". Country Policy and Information Note Occupied Palestinian Territories: Background information, including actors of protection, and internal relocationDecember 2018 https://www.ecoi.net/en/file/local/1456351/1226__opts-background- cpin-vl-0-december-2018.pdf, неофіційний переклад, остання дата доступу 04.03.2019.

Протягом 2019 року продовжуються періодичні взаємні обстріли між ізраїльськими та палестинськими військовими. Армія Ізраїлю атакує військові цілі ХАМАС в Секторі Газа у відповідь на запуск вибухових пристроїв, випущених з Гази в напрямку ізраїльських територій (джерела: https://korrespondent.net/world/4072867-avyatsyia-yzraylia-nanesla-udar-po-baze-khamas 07.03.19; https://life.ru/t/%D0%BD%D0%BE%BE%D1%81%D1 %82%D0%B8/1198835/boieviki vypustili г akietu_po_iughu_izrailia iz siektora ghaza 07.03.2019, https://www.rbc.ua/rus/news/aviatsiya-izrailya-atakovala-bazu-hamas-sektore-.html 07.03.2019, остання дата доступу 07.03.2019).

В січні поточного року "делегация, в состав которой вошли высокопоставленные египетские чиновники, посетила Газу, где встретилась с официальными лицами ХАМАСа, в том числе с ее главой Исмаилом Ханией. В ходе переговоров стороны обсудили работу КПП "Рафах", примирение с властями ПА, а также попытки сохранения перемирия между ХАМАСом и Израилем".http://mignews.com/news/arabisrael/world/l 10119_72414_65306.html від 11.01.2019, остання дата доступу 07.03.2019.

На даний час дійсно існує обмеження для палестинців в пересуванні територією Ізраїлю та між Західним Берегом та Сектором Газа. Однак, прикордонний пункт пропуску "Рафах" періодично функціонує і в ці періоди є можливість потрапити до Сектору Газа та виїхати з країни.

Згідно з інформацією, викладеною у висновку управління ДМС України від 07.03.2019, родина позивача зареєстровані палестинськими біженцями в районі Хан-Юніс та отримує допомогу від БАПОР.

БАПОР (Близькосхідне агентство ООН з надання допомоги палестинським біженцям та організації робіт) надає допомогу і у часи відносного спокою, і під час бойових дій. Сьогодні БАПОР є постачальником основних послуг освіти, охорони здоров`я, соціальної допомоги для понад 5 мільйонів зареєстрованих палестинських біженців (джерела: Керівництво для роботи з заявами щодо надання притулку. Ізраїль, Сектор Газа та Західний Беріг ріки Йордан . МВС Великої Британії Прикордонне Агентство Великої Британії, http://wwvv.unhcr.org/refworld/pdfid/498ab1642.pdf, остання дата доступу 06.03.2019); http://www.refworld.org.ru/docid/564031594.html [последняя дата доступа 06 марта 2019]).

На веб-сайті БАПОР повідомляється, "примерно 12 500 сотрудников БАПОР на более чем 300 объектах в Секторе Газа обеспечивают образование, здравоохранение и уход, помощь и социальные услуги, микрокредитование и экстренную помощь зарегистрированным палестинским беженцам. В последние годы БАПОР значительно улучшило свои услуги в Газа, такие как школы передового опыта и отличное медицинское обслулсивание".(Country Policy and Information Note Occupied Palestinian Territories: Background information, including actors of protection, and internal relocation. December 2018 https://www.ecoi.net/en/file/local/1456351/1226__opts-background-cpin-vl-0-december-2018.pdf, неофіційний переклад, остання дата доступу 07.03.2019.)

Розгляд заяв та надання статусу біженця чи особи, яка потребують додаткового або тимчасового захисту регулюється Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону, біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

Відповідно до кваліфікаційних критеріїв надання міжнародного захисту у особи, яка претендує на такий захист, мають бути обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань за однією чи кількома з конвенційних ознак на території країни громадянської належності (основна кваліфікаційна умова визнання біженцем згідно з Конвенцією про статус біженця 1951 року). Притому, завдана особі шкода має бути досить серйозною, а саме: сягати рівня небезпеки самого існування особи виключно з причин належності до певної раси, релігії, національності, соціальної групи або політичних переконань (пункт 51 Керівництва з процедур та критеріїв визначення статусу біженців (відповідно до Конвенції 1951 року та Протоколу 1967 року, що стосуються статусу біженців), УВКБ ООН, Женева, 1992).

На основі всебічного вивчення наданих позивачем матеріалів, а також матеріалів по країні походження (Палестина), співбесід по уточненню викладених позивачем фактів, слід зазначити наступне.

Позивач повідомив про факти його переслідування представниками угруповання ХАМАС. Так позивач заявляє, що в 2009 році у нього почалися проблеми з ХАМАС після початку публікацій інформації про діяльність зазначеної організації та висловлювання своєї думки. Також позивач зазначив, що декілька разів його ув`язнювали за критику ХАМАС, а останнього разу його запрошували до поліції, однак від встиг виїхати з Палестини.

На підтвердження своїх слів позивача надав суду копію повістки-запрошення від 17.01.2017 (а.с. 164), яку позивач не отримував у зв`язку із тим, що своєчасно покинув територію Палестини. Зазначений документ позивачу надіслав брат позивача через мережу Інтернет.

В рішенні Європейського суду у справі ОСОБА_4 (С-364/11), яке винесено в грудні 2012 року, зазначено, що добровільний виїзд із зони діяльності БАПОР має протиріччя цілі, яку переслідує Женевська конвенція. Сам по собі факт відсутності в такій зоні або добровільне рішення покинути її не можуть розглядатися як припинення допомоги БАПОР. Якщо особа вимушена залишити зону діяльності БАПОР з причин, які не пов`язані з його волею, то така ситуація може привести до висновку, що допомога БАПОР припинена.

Згідно рішення у справі ОСОБА_4 , палестинський біженець повинен вважатися таким, що вимушено залишив зону діяльності БАПОР, якщо його особиста безпека піддається серйозному ризику та БАПОР не може гарантувати, що умови його життя в цій зоні будуть співрозмірні місії, яка покладена на цю організацію.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону, особа, яка потребує додаткового захисту - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань.

Стаття 3 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що "нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню".

Директива Європарламенту та Ради ЄС 2011/95/EU від 13 грудня 2011 року у статті 15 визначає підстави для надання додаткового захисту як ризик отримання серйозної шкоди у формі: (а) смертна кара або приведення її у виконання; (b) катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність поводження чи покарання Позивача в країні походження та (с) серйозна і індивідуальна загроза життю або особистості цивільних осіб з причин повального насилля в умовах міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту.

Формування статті 3 Європейської Конвенції та статті 15 Директиви Ради Європарламенту та Ради ЄС 2011/95/EU співпадають з підставами для надання додаткового захисту у відповідності до п. 13 ч. 1 ст.1 Закону. Отже, якщо повернення до країни походження вважається таким, що може порушувати статтю 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, то особа, якій загрожує повернення до країни походження, може вважатися такою, що потребує додаткового захисту.

Слід зазначити, що в Директиві 2011/95/ЄС в статті "Суттєва шкода", на яку робиться посилання у визначенні "особи, яка має право на додатковий захист" (стаття 1), йдеться перш за все про суттєвість та індивідуальність загроз життю чи здоров`ю від певних обставин. У зв`язку з цим, додатковий захист може бути застосований лише у випадку наявності загрози життю, безпеці чи свободі позивача, оскільки вони є похідними від вказаних обставин: загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не в повному обсязі було досліджено інформацію про країну походження станом на час прийняття рішення. Так, інформація стосувалася періоду з 2015 року по 2018 р., у відповідності до якої не можливо встановити беззаперечний факт того, що спірна територія є безпечною. Крім того, інформація про країну походження у 2019 році свідчить про те, що на території Палестини продовжує існувати обмеження для палестинців в пересуванні території, ведуться обстріли, ситуація на сьогодні є нестабільною, має місце різке зростання вбивств і кількості травм, пов`язаних з Ізраїльсько-палестинськими військовими діями. Таким чином відповідач повинен ретельно додатково дослідити інформацію про країну походження.

Слід зазначити, що відповідач звертала увагу суду на те, що в поясненнях позивача, які були отримані під час співбесіди були розбіжності при зазначенні днів утримання у в`язниці. Представник позивача зазначила, що такі розбіжності можливо і були, але дана обставина пояснюється можливим невірним перекладом чи нечітким формулюванням питання, оскільки позивач декілька разів перебував за заявниці за звинуваченнями « Хамас ».

В судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що співбесіда проходила із позивачем на російській мові, питання також задавалися російською мовою перекладачу, який їх перекладав на арабську мову, натомість в протоколі відображено, що співбесіда проходила на арабській мові.. Також працівником міграційної служби зазначено, що позивач має право після співбесіди та оголошення позивачу вголос протоколу перевірити точність інформації та відсутності неточностей протоколу, що складений українською мовою, але із тексту протоколів співбесід вбачається, що позивач не володіє українською мовою, відсутня інформація про те, що і перекладач володіє українською мовою. Доказів того, що позивач та перекладачу оголошувався текст протоколу співбесіди на тій мові , які розуміє і перекладач і позивач, матеріали справи не містять, такі документи не були підписані позивачем та перекладачем. Таким чином відповідач повинен повторно провести співбесіду із виявленням всіх неточностей, про що відобразити в протоколі співбесіди.

Також слід зазначити, що заявник не зобов`язаний обґрунтовувати кожну обставину своєї справи беззаперечними матеріальними доказами і має доказувати вірогідність своїх доводів та точність фактів, на яких ґрунтується заява про надання статусу біженця, оскільки особи, які шукають статусу біженця, позбавлені в силу тих чи інших обставин можливості надати докази в підтвердження своїх доводів. Ненадання документального доказу усних тверджень не може перешкоджати прийняттю заяви чи прийняттю позитивного рішення щодо надання статусу біженця, якщо такі твердження співпадають із відомими фактами, та загальна правдоподібність яких є достатньою.

Підтвердження обґрунтованості побоювань переслідування (через інформацію про можливість таких переслідувань у країні походження біженця) можуть отримуватися від особи, яка шукає статусу біженця, та незалежно від неї - з різних достовірних джерел інформації. Для повноти встановлення обставин у таких справах, як правило, слід використовувати більш ніж одне джерело інформації про країну походження. Без з`ясування всіх важливих даних про країну походження позивача, обставин, за яких позивач прибув в Україну, можливість повернення позивача в країну походження та реальні ризики його повернення та перебування в країні походження, достеменних відомостей про неможливість повернення позивача на батьківщину, рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, є передчасним.

Викладене та встановлені судом обставини свідчить про те, що у випадку, що розглядається, відносно позивача відповідач не встановив об`єктивно та в повному обсязі наявність або відсутність конвенційних ознак, які дають право позивачу на отримання статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту, що дає підстави для висновку про необґрунтованість і, як зазначено вище, передчасність оскаржуваного рішення.

З огляду на викладені вище обставини, суд задовольняє позовні вимоги та вважає за необхідне скасувати рішення Державної міграційної служби України від 18.04.2019 № 148-19 та зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Державної міграційної служби України №148-19 від 18.04.2019.

Зобов`язати Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 17.12.2018.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.11.2019.

Суддя С.М. Гелета