Справа № 560/716/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/716/19

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

29 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року (рішення ухвалено 06 травня 2019 року суддею Гнап Д.Д. в м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила визнати незаконним та скасувати: розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №130080 від 22.07.2018 про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці на підставі довідки №173 від 13.07.2018 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину періоду навчання в Київському Ордена Леніна державному університеті ім.Т.Г. Шевченка за період з 01.09.1974 по 17.06.1981 що становить 3 роки 2 місяці 23 дні; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №173 від 13.07.2018, виданої ТУ ДСА в Хмельницькій області з 13.07.2018; на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області №5 від 09.01.2019 з 04.12.2018 в розмірі 82% суддівської винагороди судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з урахуванням виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог покликається на те, що при обчисленні розміру її довічного грошового утримання відповідачем до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді, не зараховано половину навчання на юридичному факультеті Київськоого Ордена Леніна державного університету ім.Т.Г. Шевченка - 3 роки 2 місяці та 23 дні, що в свою чергу дає право позивачу отримувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 82% від розміру суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Суд визнав протиправним та скасував розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №130080 від 22.07.2018.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину періоду навчання в Київському Ордена Леніна державному університеті ім.Т.Г. Шевченка за період з 01.09.1974 по 31.07.1981, що становить 3 роки 5 місяці 16 днів.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок, виданих Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області, №173 від 13.07.2018 з 13.07.2018 та №5 від 09.01.2019 з 04.12.2018 в розмірі 82% суддівської винагороди судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з урахуванням виплачених сум.

Стягнув на користь позивача судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій, покликається на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що стаж на посаді судді ОСОБА_1 . складає 18 років 4 місяці 6 днів, що не передбачає обрахування щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82% від розміру суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді. Вважає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці, проведено та обчислено відповідно до чинного законодавства з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді. Відповідно до проведеного розрахунку щомісячне грошове утримання ОСОБА_1 має складати 29 601,60 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до Указу Президента України від 23 лютого 2000 року №275/2000 "Про призначення суддів" ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років на посаду судді Шепетівського міського суду Хмельницької області, про що у трудовій книжці позивача вчинено запис №8 від 07.03.2000 року на підставі наказу Хмельницького обласного управління юстиції №17/к від 07.03.2000 року.

Постановою Верховної Ради України від 08 липня 2005 року №2790-ІV "Про обрання суддів" постановлено обрати на посаду судді безстроково місцевого Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 .

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 24.05.2018 №1516/0/15-18 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2018 №81/05-06 ОСОБА_1 , суддю Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, звільнено 13 липня 2018 року з посади судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку та виключено зі штату суду.

13 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою та відповідними документами про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до розпорядження відповідача №130080 від 22.07.2018 ОСОБА_1 з 14 липня 2018 року призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 80%. У розпорядженні зазначено, що загальний стаж позивача складає 43 роки 8 місяців 1 день, у тому числі на посаді судді - 18 років 4 місяці 8 днів. Відповідач вважає, що чинна редакція Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при визначенні права судді на відставку не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

17.01.2019 позивач звернулась до Шепетівського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від 09.01.2019 №5.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 22.01.2019 №172/Б-8 повідомило позивача, що щомісячне довічне грошове утримання обчислено відповідно до чинного законодавства. Зазначено, що стаж роботи на посаді судді становить 18 років, тому щомісячне довічне грошове утримання обчислено в розмірі 80% суддівської винагороди. Підстави для обчислення щомісячного довічного грошового утримання із зарахуванням до стажу судді половини строку навчання на юридичному факультеті КДУ -відсутні. Зазначено також, що з 01.01.2019 з урахуванням довідки, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від 09.01.2019 №5, позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р та положення пункту 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1(із змінами).

Позивач вважаючи, що порушено її права, звернулась з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до стажу позивача половини періоду навчання у вищому навчальному закладі (з 01.09.11974 р. по 17.06.1981 р, а саме: 3 роки, п`ять місяців і 16 днів), оскільки законодавством, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності у позивача права на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання за денною формою у ВНЗі, проте щодо обрахунку періоду навчання, який підлягає до зарахування до стажу та наявності права на встановлення щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 82%, вважає за необхідне зазначити таке.

Встановлено, що на день звільнення ОСОБА_1 з посади судді у відставку та призначення їй щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі за текстом Закон № №1402-VIII).

Відповідно до абзацу 4 п.34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Частиною 1 статті 116 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з частиною 1 статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Отже, наведеною нормою права, яка була чинна на час звернення позивача за призначенням щомісячного довічного грошового утримання, не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання у вищому навчальному закладі.

Разом з тим, у період роботи позивача на посаді судді, зокрема, з 3 серпня 2010 року до 30 вересня 2016 року чинним був Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010р., відповідно до п.11 Перехідних положень якого було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи слідує, що позивача було обрано на посаду судді до набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010р., у зв`язку з чим під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для зарахування спірного періоду навчання до суддівського стажу підлягають застосуванню норми законодавства, чинні на час призначення позивача на посаду судді.

Про необхідність застосування саме такого порядку визначення суддівського стажу свідчать також і наступні зміни, внесені до Закону №1402-VIII, зокрема, Законом України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким пункт 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)"" про що зазначено вище.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-XII, який був чинним на час призначення позивача суддею, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" від 3 вересня 2005 року №865 було встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, чинним на час призначення позивача на посаду судді, передбачалося безумовне зарахування до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та на юридичних факультетах вищих навчальних закладів у випадку роботи особи на посаді судді не менш як 10 років.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що половина спірного періоду (а саме: половина періоду навчання на денному відділенні юридичного факультету Київського державного університету) підлягають зарахуванню до суддівського стажу на підставі законодавства, чинного на час призначення позивача суддею.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що з архівної довідки Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка від 11.04.2018 (а.с. 66) та зі змісту відповіді Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 02.10.2019 року №010-19/256, який надійшов на запит суду апеляційної інстанції, видно, що позивач навчалась у вказаному ВНЗі в період з 01.09.1974 року на денному відділенні юридичного факультету КДУ і в червні 1981 року закінчила повний теоретичний та практичний курс навчання денного відділення вказаного юрфаку, диплом отримала 17.06.1981 року. Крім того зазначено, що в період навчання на денному відділенні юрфаку позивачу була надана академічна відпустка в зв`язку зі станом здоров`я з 02.08.1977 до 07.02.1978, а наказом №184 від 15.03.1978 року академічна відпустка продовжена до 01.09.1978 р. в зв`язку з народженням дитини. У листі зазначено також, що з 07.07.1978 року ОСОБА_2 була залишена на повторний третій курс навчання, як така, що знаходиться в академічній відпустці за станом здоров`я (розпорядження декана №93 від 07.07.1978р.) Таким чином, тривалість та періоди навчання позивача на денному відділенні юридичного факультету КДУ є такими:

з 01.09.1974 року по 01.09.1975 року - перший курс (один рік навчання);

з 01.09.1975 року по 01.09.1976 року - другий курс (один рік навчання);

з 02.08.1977 р.до 07.02.1978 р. - академічна відпустка за станом здоров`я, яка наказом №184 від 15.03.1978 року продовжена до 01.09.1978 р. в зв`язку з народженням дитини;

з 01.09.1978 року по 01.09.1979 року повторно навчалась на третьому курсі відповідно до розпорядження декана юридичного факультету №93 від 07.07.1978р) - (один рік навчання);

з 01.09.1979 року по 01.09.1980 року - четвертий курс (один рік навчання);

з 01.09.1980 року по 17.06.1981 року - п`ятий курс ( дев`ять місяців і 17 днів навчання).

Зі змісту листа - відповіді Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 02.10.2019 року №010-19/256, що надійшов на запит суду, вбачається, що у червні 1981 року позивач закінчила повний теоретичний і практичний курс навчання денного відділення юридичного факультету Київського ордена Леніна державного університету ім. Т.Г.Шевченка за спеціальністю "правознавство", здобула кваліфікацію "юрист" та отримала диплом ЖВ-І №045659 від 17.06.1981 року (наказ №357 "УГ" від 14.06.1981 р.).

Вказані обставини стверджуються також відповідними записами у трудовій книжці позивача, копію якої позивачем надано на вимогу суду апеляційної інстанції, а також копією диплому.

Таким чином, тривалість навчання позивача на денному відділенні юридичного факультету КДУ ім. Т.Г. Шевченка становить чотири роки дев`ять місяців і сімнадцять днів. Отже, зарахуванню до стажу до стажу роботи позивача, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання підлягає два роки і чотири місяці і двадцять чотири дні навчання.

Період перебування позивача в академічній відпустці не може бути зарахований до суддівського стажу.

Академічна відпустка - це перерва в навчанні, право на яку студент отримує в разі зниження працездатності внаслідок порушень функцій організму, зумовлених гострими захворюваннями, що потребують тривалого відновлювального лікування; загостреннями хронічних захворювань або частими захворюваннями (понад один місяць за семестр); анатомічними дефектами, які не дають змоги провести відновлювальне лікування під час навчання.

Перебування в академічній відпустці (перерва в навчанні) та у відпустці після закінчення навчання у ВНЗ не зараховується до страхового стажу, оскільки таке не передбачено законодавством.

Слід також звернути увагу, що позивач отримала диплом ЖВ-І №045659 17.06.1981 року (наказ №357 "УГ" від 14.06.1981 р.) відтак, саме з цього числа (17.06.1981 р) слід вважати завершеним навчання у ВНЗі.

Отже, розрахунок стажу позивача, проведений Шепетівським міськрайонним судом (а.с 29) в цій частині не узгоджується з наявними у справі первинними документами та не може бути взятий за основу при проведенні такого розрахунку.

Отже, колегія судді приходить до переконання, що до стажу роботи позивача належить зарахувати половину періоду навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка, а саме: 2 роки чотири місяці і двадцять чотири дні.

Виходячи з наведеного слідує, що стаж роботи ОСОБА_1 , який передбачає право на щомісячне довічне грошове утримання включає: стаж роботи на посаді судді 18 років 4 місяці і 6 днів та половину строку навчання за денною формою у КДУ, а саме 2 роки чотири місяці і двадцять чотири дні, що в підсумку складає 20 років 8 місяців 30 днів та не зумовлює для позивача права на встановлення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82% суддівської винагороди.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи та помилково прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. А тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в частині зобов`язаня Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину періоду навчання в Київському Ордена Леніна державному університеті ім.Т.Г. Шевченка за період з 01.09.1974 по 31.07.1981 що становить 3 роки 5 місяців 16 днів, (з урахуванням наведених вище висновків суду апеляційної інстанції щодо тривалості навчання, яка може бути зарахована до стажу позивача, без урахування перебування позивача в академічній відпустці, що у підсумку становить 2 роки і 4 місяці і 24 дні) та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з урахуванням виплачених сум.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину періоду навчання в Київському Ордена Леніна державному університеті ім.Т.Г. Шевченка за період з 01.09.1974 по 31.07.1981, що становить 3 роки 5 місяці 16 днів та в частині зобов`язагння здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з урахуванням виплачених сум - скасувати

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину періоду навчання в Київському Ордена Леніна державному університеті ім.Т.Г. Шевченка за період з 01.09.1974 по 17.06.1981, що з урахуванням перебування позивача в академічній відпустці, становить 2 роки 4 місяці і 24 дні.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з урахуванням виплачених сум - відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 жовтня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.