Справа № 300/1098/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9155/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року, головуючий суддя - Чуприна О.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у колгоспах та період здійснення підприємницької діяльності, зобов`язання зарахувати до страхового стажу такий період роботи у колгоспах та період здійснення підприємницької діяльності для призначення пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у колгоспах з 10.08.1984 року по 25.09.1984 року, з 01.09.1984 року по 11.04.1985 року, з 10.05.1985 року по 10.07.1985 року, з 01.11.1985 року по 01.01.1986 року, з 10.05.1986 року по 25.07.1986 року, з 20.08.1986 року по 26.09.1986 року, з 10.05.1987 року по 01.04.1988 року, з 01.04.1988 року по 25.03.1989 року, з 01.04.1990 року по 19.11.1990 року, а також періоди здійснення підприємницької діяльності з 10.05.1993 року по 31.12.1997 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року, зобов`язати зарахувати до страхового стажу такі періоди роботи у колгоспах та періоди здійснення підприємницької діяльності для призначення пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що дії Калуського об`єднаного управління ПФУ області щодо відмови у призначенні пенсії за віком є неправомірними, оскільки трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії, підтверджується попередньо представленими документами.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспах з 10.08.1984 року по 25.09.1984 року, з 01.09.1984 року по 11.04.1985 року, з 10.05.1985 року по 10.07.1985 року, з 01.11.1985 року по 01.01.1986 року, з 10.05.1986 року по 25.07.1986 року, з 20.08.1986 року по 26.09.1986 року, з 10.05.1987 року по 01.04.1988 року, з 01.04.1988 року по 25.03.1989 року і з 01.04.1990 року по 19.11.1990 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспах з 10.08.1984 по 25.09.1984 року, з 01.09.1984 року по 11.04.1985 року, з 10.05.1985 року по 10.07.1985 року, з 01.11.1985 року по 01.01.1986 року, з 10.05.1986 року по 25.07.1986 року, з 20.08.1986 року по 26.09.1986 року, з 10.05.1987 року по 01.04.1988 року, з 01.04.1988 року по 25.03.1989 року і з 01.04.1990 року по 19.11.1990 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення в цій частині та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем не доведено факту, що ним не сплачувались страхові внески.

В судовому засіданні позивач підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в період з 10.08.1984 року по 19.11.1990 року здійснював свою трудову діяльність в колгоспах:

- з 10.08.1984 року по 25.09.1984 року в Агрономічному колгоспі-технікумі імені Леніна с. Цауль Дондюшанського району Молдавської ССР, за даними довідки від 27.09.1984 року за №380 (а.с.14);

- з 01.09.1984 року по 11.04.1985 року в колгоспі імені Ілліча в с. Богданівка Васильківського району Дніпропетровської області Української РСР, за даними довідки від 11.04.1985 року за №110 (а.с.15);

- з 10.05.1985 року по 10.07.1985 року в Спецколгоспі "Золоте Руно" в с. Шараповка Новооскольського району Белгородської області РСФСР, за даними довідки (а.с.16);

- з 01.11.1985 року по 01.01.1986 року в колгоспі імені Кірова в с. Ниво Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області Української РСР, заданими довідки без дати і номера (а.с. 17);

- з 10.05.1986 року по 25.07.1986 року в колгоспі "Радянська Україна" в с. Караван Нововодолазького району Харківської області Української РСР, за даними довідки від 18.07.1986 року за №129 (а.с.18);

- з 20.08.1986 року по 26.09.1986 року в колгоспі "Юшковський" в селищі Юшково Вяземського району Смоленської області РСФСР, за даними довідки без дати і номера (а.с. 19);

- з 10.05.1987 року по 01.04.1988 року в колгоспі імені Фрунзе Глодської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області Української РСР, за даними довідки від 01.04.1988 року (а.с.20);

- з 01.04.1988 року по 25.03.1989 року в колгоспі імені Куйбишева Новоукраїнського району Кіровоградської області Української РСР, за даними довідки від 23.03.1989 року за №36 (а.с.21);

- з 01.04.1990 року по 19.11.1990 року в колгоспі "Дружба" Добровеличківського району Кіровоградської області Української РСР, за даними довідки від 19.11.1990 року (а.с.22).

Наявна в матеріалах справи копія дубліката трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданої 12.09.1978 року, не містить записів про здійснення позивачем трудової діяльності у вищевказаних колгоспах в зазначені періоди (а.с. 98-108).

Окрім того, ОСОБА_1 з 10.05.1993 року зареєстрований як фізична особа-підприємець і перебуває на обліку у Долинській об`єднаній Державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 від 10.05.1993 року, відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.07.2019 року, а також довідкою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про взяття на податковий облік (а.с. 25, 26).

Позивач, 28.02.2019 року досяг 60-річного віку, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 15.07.1996 року (а.с.9-10).

У зв`язку із вказаною обставиною, з метою призначення і виплати пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ОСОБА_1 звернувся із заявою в Долинський відділ Калуського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в області, подавши наявні документи, які засвідчують загальний трудовий і страховий стаж.

В подальшому, 11.02.2019 року позивач звернувся до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про надання роз`яснень щодо не врахування до страхового стажу здійснення позивачем підприємницької діяльності в період з 10.05.1993 року по 31.12.2000 року згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 від 10.05.1993 року (а.с.83).

Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області надало позивачу письмову відповідь №60/П-15 від 25.02.2019 року, роз`яснивши, що відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 1 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 1 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 1 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (а.с.64).

18.03.2019 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Калуського об`єднаного управління ПФУ області із заявою про надання пояснень, щодо неврахування до страхового стажу позивача періоду трудової діяльності у колгоспах, згідно відповідних довідок (а.с.85).

Листом від 01.04.2019 року за №93/Г-15 органом пенсійного фонду надано відповідь, вказавши на можливість зарахування до страхового стажу позивача період здійснення ним трудової діяльності у колгоспах за умови надання підтверджуючих довідок про стаж роботи (а.с.86).

Позивач 02.05.2019 року вкотре звернувся до Калуського об`єднаного управління ПФУ області із заявою, в якій просив здійснити розрахунок його стажу із врахуванням поданих документів (а.с. 87).

08.05 2019 року Калуське об`єднане управління ПФУ області листом №ПІ/7 від 08.05.2019 року, повідомлено позивача про наявність у нього страхового стажу 19 років 4 місяці 4 дні, який є меншим ніж стаж, визначений статтею 26 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 88).

ОСОБА_1 , не погоджуючись із відмовою Калуського об`єднаного управління ПФУ області у призначенні пенсії за віком, звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права. Просив зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії період роботи у колгоспах з 10.08.1984 по 25.09.1984 року, з 01.09.1984 року по 11.04.1985 року, з 10.05.1985 року по 10.07.1985 року, з 01.11.1985 року по 01.01.1986 року, з 10.05.1986 року по 25.07.1986 року, з 20.08.1986 року по 26.09.1986 року, з 10.05.1987 року по 01.04.1988 року, з 01.04.1988 року по 25.03.1989 року, з 01.04.1990 року по 19.11.1990 року, а також період здійснення підприємницької діяльності з 10.05.1993 року по 31.12.1997 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з правомірності неврахування органом пенсійного забезпечення до страхового стажу позивача період здійснення ним підприємницької діяльності з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року, так як відсутні відомості про сплату позивачем страхових внесків у вказаний період, що є особливою умовою при обчисленні страхового стажу для призначення пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, відповідно до ст.3 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 - ХІІ (надалі Закон № 1788 - ХІІ) право на трудову пенсію мають, зокрема особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

На даний час правовідносини, пов`язані з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - VІ (надалі Закон № 1058 - VІ), який набрав чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 40 вищезазначеного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Частинами 4 та 5 п.1 ст. 40 цього ж Закону передбачено, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 41 Закону №1058-VІ передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 жовтня 2018 року по справі №643/20104/15-а (провадження №К/9901/36231/18).

Згідно з п. 2.1 та п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 вказаний перелік документів є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком та для зарахування до загального трудового стажу періоду роботи приватним підприємцем з 01.01.1993 по 31.12.1995.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі «Броньовський проти Польщі» зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.6 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На думку суду, неврегульованість на законодавчому рівні порядку врахування доходів приватних підприємців для обчислення пенсії, отриманих до запровадження персоніфікованому обліку, не може бути підставою для порушення права позивача на отримання справедливої пенсії.

Таким чином вимоги позивача щодо визнання протиправними дії відповідача та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності з 10.05.1993 року по 31.12.1997 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволеню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового в цій частині, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №300/1098/19 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 10.05.1993 року по 31.12.1997 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 10.05.1993 року по 31.12.1997 року, з 01.07.2000 року по 31.12.2003 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді М. А. Пліш
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 01.11.2019 року