Справа № 807/85/15
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2019 року м. Ужгород№ 807/85/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Петрус К.І.

за участю:

позивача: ФОП Самус Ю.Л., представник - Мушак К.М.,

відповідача: ГУ ДФС у Закарпатській області, представник - Ліуш Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 29 жовтня 2019 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, яким просив суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 07.05.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1626345,00 грн.,

- від 07.05.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи з фізичних осіб на суму 148033,17 грн. та

- від 18.02.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 623780,29 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 16.11.2018 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 , задоволено частково, Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року - скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховним судом було зазначено, що під час нового розгляду справи суду:

- слід взяти до уваги викладене в Постанові від 16.11.2018 року,

- перевірити належним чином доводи сторін щодо дотримання відповідачем при проведенні перевірки та прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень норм пункту 86.9 ст. 86 ПК України;

- встановити обставини щодо результатів кримінального провадження в межах якого здійснена перевірка позивача.

29.01.2019 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу передано для розгляду судді Микуляк П.П.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято дану справу до свого провадження та призначено дату судового засідання.

В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, податкові повідомлення рішення скасувати. Додатково повідомила, що процедура проведення перевірки не відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити позивача в повному обсязі. Додатково повідомив, що порушення закону наявні, податкові повідомлення рішення законні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Фактичною підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ, податку на доходи з фізичних осіб та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафами), згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки невиїзних позапланових документальних перевірок, викладених в актах від 04.10.2011р. №1367/17-03/ та від 29.04.2014р. №1239/1703/ НОМЕР_1 .

За висновками вказаними в згаданих Актах позивачем порушені норми Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (Закон № 889-IV), розділу 4 ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" (Декрет № 13-92), підпункту 7.3.1 пункту 7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (Закон № 168/97-ВР).

Так вказані порушення відповідно до Акту від 04.10.2011р. призвели до заниження податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за 2-4 квартали 2010 року на 623780,29 грн. та ПДВ у сумі 1721442,83 грн. за період із липня по грудень 2010 року.

Згідно Акта від 29.04.2014р. (перевірка проведена за наслідками адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками попередньої перевірки) - до заниження податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за 1-й та 2-й квартали 2010 року на загальну суму 771813,46 грн. та ПДВ у сумі 1301076,00 грн. за квітень, травень, червень 2010 року.

Вказані порушення мали місце у зв`язку з тим, що у 2010 році позивач перевищив граничну суму виручки, яка дає підстави бути на спрощеній системі оподаткування, та не перейшов на загальну систему оподаткування, що мало наслідком донарахування сум податкових зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб та ПДВ.

Як встановлено судом, перевірка позивача, за наслідками якої складено Акт від 04.10.2011р. була призначена відповідно до Постанови слідчого з особливо важливих справ СВПМ ДПА у Житомирській області старшого лейтенанта податкової міліції Згурської О.Л., від 19.08.2011р.

За наслідками висновків перевірки та процедури адміністративного оскарження ОДПІ стосовно позивача прийняла податкові повідомлення-рішення:

- від 18.02.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи з фізичних на 623780,29 грн. за основним платежем,

- від 07.05.2014р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 1301076,00 грн. за основним платежем та на 325269,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та

- від 07.05.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи з фізичних на 148033,17 грн. за основним платежем.

Судом встановлено, що позивач у 2010 році перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. При цьому, протягом 2010 року перевищив граничний розмір виручки у 1-у кварталі 2010 року, обсяг якої склав 2225193,00 грн. та не перейшов на загальну систему оподаткування, обліку та звітності.

Перевищення виручки відбулось з посиланням на виконання договору комісії від 04.01.2010 № К-1S, укладеного позивачем як комісіонером із ТОВ "Фортексбуд" (комітент). На виконання цього договору позивачем було укладено контракт від 22.03.2010 №04/GR/2010 із фірмою "Senatex LLC" (США), продавець, за умовами якого позивач здійснював придбання товару в інтересах і за рахунок ТОВ "Фортексбуд". Позивач стверджує, що його виручкою за договором комісії у 2010 році є лише комісійна винагорода, тоді як контролюючий орган до виручки відносить усю суму коштів, отриманою позивачем за договором комісії та після перевищення позивач мав перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, а також зареєструватися платником ПДВ.

Суд повторно дослідив посилання позивача на обставини порушення відповідачем норм п.86.9 ст.86 Податкового Кодексу України при винесенні податкових повідомлень-рішень та з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Згідно п.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом та за умов пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.03.2008р. по 01.03.2011року, що підтверджується Актом перевірки від 04.10.2011р. №1367/17-03/ проведена на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України відповідно до Постанови слідчого з особливо важливих справ СВПМ ДПА у Житомирській області старшого лейтенанта податкової міліції Згурської О.Л., від 19 серпня 2011 року.

На підставі вищевказаної перевірки (від 04.10.2011р. №1367/17-03/) Мукачівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів 18 лютого 2014 року прийняла

- податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі встановленого порушення, зокрема, пп.7.3.1, 7.3 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2 151 803 грн. 75 коп. та

- податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі встановленого порушення, зокрема, ст.13 розділу 4 Декрету КМУ №13-92 "Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 року, збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 623780,29 грн.

В подальшому, позивачем по даній справі, були оскаржені вищевказані податкові повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Закарпатській області. В ході розгляду скарги була призначена позапланова документальна невиїзна перевірка, про що відповідачем було складено акт № 1239/1703/ від 29.04.2014 року.

Скарга була частково задоволена, податкове повідомлення - рішення № від 18.02.2014 року було частково скасоване. За результатами розгляду скарги було прийнято рішення згідно якого були винесені нові податкові повідомлення-рішення, а саме за

-№ від 07.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1626345,00 грн. та

-№ від 07.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи з фізичних на суму 148033,17 грн.

На підставі наведеного слід зазначити, що допуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 . відбувся та контролюючим органом реалізовано право на проведення такої перевірки.

Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі за №826/3014/16 та інші.

З огляду на наведене, суд не може взяти до уваги посилання позивача щодо порушень норм проведення перевірки, оскільки дії або бездіяльність контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту ухвалення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Слід повідомити наступне, що у разі проведення перевірки платника податків на підставі пп. 78.1.11. Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення не приймається до набрання законної сили відповідним судовим рішенням лише у випадку, якщо відносно посадових осіб цього ж платника податків, який перевіряється, в рамках кримінального провадження розслідується кримінальне правопорушення, предметом якого є податки та/або збори.

Відповідно до письмових пояснень відповідача від 26.07.2019р. (а.с.172 т.2) та матеріалів справи, де знаходиться Лист слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 07.03.2014 №871/7/07-16-09-09 - відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень саме ФОП ОСОБА_1 не вносились та до провадження не приймались.

А згідно Листа слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Житомирській області від 28.01.2014 №1346/7/09-004 кримінальна справа відносно ФОП ОСОБА_1 не порушувалась.

Відповідачем 13.08.2019р. було надано на вимогу суду вирок Богунського районного суду м. Житомир від14.04.2015р. яким встановлено, що на території м. Житомир була сформова ОЗГ, яка створювала фіктивні підприємства, ухилялися від сплати податків шляхом створення податкових кредитів, підроблювала документи для використання у власній діяльності, тощо (а.с.184 т.2). ФОП Самус в даному вироку не згадується.

Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 р. №727/98 (далі Указ) запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для суб`єктів малого підприємництва. Пунктом першим статті 1 Указу передбачається надання фізичним особам права перебувати на такій системі оподаткування за умови, якщо вони здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500,000 грн.

У пункті четвертому ст.1 цього Указу встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб`єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до ст.5 Указу № 727/98 у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

У постанові Верховного Суду України від 19 січня 2010 року (справа № 1966во09) викладено висновок про те, що наявність хоча б однієї з таких підстав, як: загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що перевищує допустимий розмір для платників єдиного податку; здійснення операцій або укладання угод на суму, що перевищує допустимий розмір для підприємців-платників єдиного податку; перевищення обсягу виручки, максимально встановленого для платників єдиного податку; недотримання форми розрахунків, - передбачають перереєстрацію платника єдиного податку платником податків на загальних підставах. Недотримання строків такої перереєстрації тягне встановлену законом відповідальність.

ФОП, що перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, отримавши в ході реалізації товару на виконання договорів комісії на власний розрахунковий рахунок суму, яка перевищує дозволений вищезгаданим Указом розмір виручки, а саме 500 000 грн., повинен перейти на загальну систему оподаткування.

Оскільки позивач протягом першого кварталу 2010 року здійснив імпорт товарно-матеріальних цінностей за загальну суму 2158706,40 грн., відповідних документів щодо передачі вказаних товарно-матеріальних цінностей ТОВ „Фортексбуд" суду не надав, на момент перевірки від 04.10.2011 р. залишки товарно-матеріальних цінностей відсутні, Відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем у першому кварталі 2010 року граничного обсягу виручки встановленого ст. 1 Указу та встановлено, обсяг виручки ФОП ОСОБА_1 в І кварталі 2010 року склав 2225193,40 грн.

Суд зазначає, що за таких обставин оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування. Отже, порядок оподаткування доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, які перебували на спрощеній системі оподаткування, в разі порушення норм Указу №727, відповідно до п. 22.10 ст.22 Закону № 889 регулювався розділом IV Декрету № 13-92, який застосовувався з урахуванням положень п. 9.12 ст. 9 Закону № 889.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов`язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України".

Підпунктом 2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що особа підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов`язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без рахування податку на додану вартість).

Згідно пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" об`єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Отже, позивач в даній справі в березні 2010 року досягнув обсягу оподатковуваних операцій з поставки товарів в розмірі 300000 гривень та в порушення пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" не зареєструвався платником податку на додану вартість з 01 квітня 2010 року. Тому відповідачем правомірно визначено позивачку 771813,46 грн. податку на доходи фізичних осіб по операціях протягом 1 кварталу та 2 кварталу 2010 рік та 1301076 грн. податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2010 р.

Ч. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач довів наявність порушень норм ПК України з боку позивача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк