Справа № 580/1485/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 листопада 2019 року

Київ

справа №580/1485/19

адміністративне провадження №К/9901/29702/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Жука А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М. перевіривши касаційну скаргу Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року

у справі №580/1485/19

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради в якому просив:

- визнати бездіяльність Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань протиправною;

- зобов`язати нарахувати та виплатити Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань згідно пункту 3 частини 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09 березня 2006 року відповідно до поданої заяви від 01 березня 2019 року, з подальшим відрахуванням зборів та обов`язкових платежів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

28 жовтня 2019 року відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року, у якій, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є виплата індексації грошового забезпечення, тобто дана справа пов`язана з проходженням позивачем публічної служби.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 відповідно розпорядження міського голови від 11 грудня 2018 року №437-р/к/ з 13 грудня 2018 року переведено на посаду начальника юридичного департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Таким чином, в силу вимог пункту першого частини шостої статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.

У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що зазначена справа має виняткове значення для нього.

Оцінивши доводи касаційної скарги Верховний Суд прийшов до висновку, що обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржено судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі №580/1485/19.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А. В. Жук

Судді Н. М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко