Справа № 300/1726/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10171/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б.С.-Інвест» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б.С.-Інвест» до Івано-Франківської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Шумей М.В.,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Т.Б.С.-Інвест» звернулося до суду з позовом до Івано-Франківської обласної прокуратури, яким просило визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача утриматись від вчинення дій, які полягають у зверненні до суду, в тому числі в інтересах держави, з позовними вимогами про витребування в користь держави земельних ділянок площею 0,25 га, кадастровий номер :13:015:0101 та площею 0,1512 га, кадастровий номер :13:014:0026, що розташовані по вул. Незалежності в с. Татарів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру» та Господарського процесуального кодексу України органи прокуратури мають повноваження у визначених законодавством випадках звертатись до господарського суду, а відповідний суд наділений повноваженнями вирішувати питання про відкриття провадження у справі, відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи закриття провадження у справі. Також суд вважає, що вимоги позивача не підпадають під юрисдикцію не лише адміністративних судів, а й взагалі не підлягають судовому розгляду, так як в даному випадку взагалі відсутній юридичний спір.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. Вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, і суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення питання. Просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що основним критерієм віднесення спору до категорії адміністративного є його публічно-правовий характер та особливий суб`єктний склад, а саме одним з учасників має бути суб`єкт владних повноважень. При цьому, адміністративні суди не розглядають вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі. Жодних інших обмежень щодо непідсудності адміністративному суду спору за участю суб`єкта владних повноважень законодавство не містить. Органи прокуратури є суб`єктами владних повноважень, одним з повноважень яких є представництво інтересів громадян і держави в суді. Публічно-правовий характер спору з Івано-Франківською обласною прокуратурою, на переконання позивача, полягає в тому, що при виконанні відповідачем владних управлінських функцій як суб`єктом владних повноважень, які полягають у представництві інтересів держави в суді, допущено протиправне втручання у його право на вільне володіння та розпоряджання своєю власністю (земельними ділянками). Тому позивач вважає, що спір, за вирішенням якого він звернувся до суду, відповідає всім ознакам і критеріям публічно-правового.

В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів вважає за можливе відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; 2) публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, відповідно до змісту наведених норм визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Під час визначення юрисдикції справи необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Також колегія суддів зазначає, що для віднесення спору щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень до категорії публічно-правового обов`язковою умовою є здійснення таким суб`єктом публічно-владних управлінських функцій відносно іншого учасника спору, який не є суб`єктом владних повноважень.

На обґрунтування позовним вимог ТзОВ «Т.Б.С.-Інвест» посилається, зокрема, на те, що Надвірнянська місцева прокуратура звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України та Карпатського національного природного парку з позовом про витребування у нього в користь держави в особі постійного землекористувача Карпатського національного природного парку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :13:015:0101 та земельної ділянки площею 0,1512 га, кадастровий номер :13:014:0026, що розташовані по вул. Незалежності в с. Татарів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Однак, на думку колегії суддів, саме по собі звернення прокурора до господарського суду із вказаним позовом не є спором за своєю правовою природою, оскільки таке звернення не породжує зобов`язань для позивача, а є реалізацією права суб`єкта владних повноважень на звернення до суду.

Також колегія суддів зазначає, що у цьому випадку прокурор не здійснює жодних владних управлінських функцій щодо ТзОВ «Т.Б.С.-Інвест», а здійснює процесуальні функції як сторона адміністративної справи і має такі ж процесуальні права та обов`язки, що й інші учасники справи, які є рівними перед законом і судом.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку відсутній публічно-правовий спір між Прокуратурою Івано-Франківської області та ТзОВ «Т.Б.С.-Інвест», оскільки відповідні дії прокурора жодним чином не порушують прав та законних інтересів останнього у сфері публічно-правових відносин.

Щодо доводів апелянта про протиправність звернення прокурора до господарського суду із зазначеним вище позовом колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (повернення позовної заяви).

Таким чином, відсутність підстав для звернення прокурора до господарського суду в інтересах держави є підставою для повернення поданої ним позовної заяви і дане питання вирішується судом з врахуванням конкретних обставин та наданих прокурором обґрунтувань.

В свою чергу, ТзОВ «Т.Б.С.-Інвест» як сторона у справі, у випадку, коли вважає, що у спірному випадку прокурор не довів необхідності захисту інтересів держави саме ним та підстав звернення до суду від Міністерства екології та природних ресурсів України та Карпатського національного природного парку, має право викласти свої заперечення у відзиві на позовну заяву чи в інший передбачений процесуальним законом спосіб. Також має право та можливості надавати свої заперечення на позов прокурора та доводити безпідставність та/чи необґрунтованість його вимог.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 820/583/16 (касаційне провадження № К/9901/7053/18)

Отже, вимоги ТзОВ «Т.Б.С.-Інвест» про зобов`язання прокурора утриматись від вчинення дій щодо стягнення з нього податкового боргу не можуть бути самостійним предметом судового розгляду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б.С.-Інвест» залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі № 300/1726/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Б.С.-Інвест» до Івано-Франківської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 01.11.2019 р.