Справа № 460/3/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8369/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (суддя - Дорошенко Н.О., час ухвалення - 14:36 год., місце ухвалення - м.Рівне, дата складання повного тексту - 24.06.2019 року),

в адміністративній справі №460/3/19 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС,

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Рівненської митниці ДФС в якому просив: 1) визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA204000/2018/000968/2 від 04.12.2018 р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2014000/2018/00987 від 04.12.2018; 2) зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до митної декларації МД 2 №UA204010/2018/226537 від 30.11.2018 р. по заявленій митній вартості з розрахунку за основним методом визначення митної вартості із зарахуванням до Державного бюджету України митних платежів за офіційним курсом до відповідної іноземної валюти, встановленим Національним банком України станом на 04.12.2018 р., а надміру сплачені митні платежі повернути в розпорядження позивача.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA204000/2018/000962/2 від 04.12.2018 р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2014000/2018/00987 від 04.12.2018 р.. В задоволенні позову в частині позовної вимоги про зобов`язання Рівненської митниці ДФС внести відповідні зміни до митної декларації МД 2 №UA204010.2018.226537 від 30.11.2018 р. по заявленій митній вартості з розрахунку за основним методом визначення митної вартості із зарахуванням до державного бюджету України митних платежів за офіційним курсом до відповідної іноземної валюти, встановленим Національним банком України станом на 04.12.2018 р., а надміру сплачені митні платежі повернути в розпорядження ОСОБА_1 - відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 19.06.2019 року не погодився відповідач Рівненська митниця ДФС та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним, необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що до Рівненської митниці ДФС позивачем за МД №UA204010/2018/226537 від 30.11.2018 р. було заявлено до митного оформлення транспортний засіб «Renault», модель «Clio Thalia», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 . Митна вартість товару за вказаною МД №UA204010/2018/226537 заявлена декларантом (ПП «Олланд») за основним методом на рівні 19397,25 грн., що еквівалентно сумі 600 EUR. Зазначає апелянт, що судом першої інстанції не враховано, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність у спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах інформації про іншу митну вартість ідентичних або подібних товарів. За результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, та відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, у спосіб, визначений п.2.3 Розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затв. наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №631, декларанту було надіслано вимоги про надання додаткових документів, із зазначенням вартості КТЗ, що наявна в органу доходів і зборів. Також, було наголошено, що декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. 03.12.2018р. декларантом на електронне повідомлення митниці листом від 03.12.2018р. №03/12/18/СВФ надано пояснення власника транспортного засобу з додатками, при вивченні яких відповідачем було встановлено ряд розбіжностей. При цьому, документів згідно переліку вказаного у вимозі органу доходів і зборів декларантом надано не було. Враховуючи наведені обставини, у відповідача були достатні підстави вважати, що декларантом надано неточні та неповні відомості щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу. Таким чином, Рівненською митницею ДФС правомірно прийнято оскаржене рішення про коригування митної вартості транспортного засобу та визначено митну вартість товару на підставі наявної інформації в ПІК «Цінова інформація при визначенні митної вартості».

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 19.06.2019 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач із апеляційними вимогами не погодився, подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи (їх представників), які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.11.2018 р. позивач (довіритель) у місті Меджилабірці, Словацька Республіка, видав довіреність від 07.11.2018 р. на ім`я ОСОБА_2 (повірений), якою уповноважив повіреного купити за гроші довірителя та у власність довірителя транспортний засіб особистого користування (а.с. 19, 51).

12.11.2018 р. між ОСОБА_3 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) через уповноважену стороною покупця особою ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу. Предметом договору купівлі став легковий автомобіль з наступними основними характеристиками: тип (модель) Renault Talia, рік випуску 2004, номер шасі НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , колір червоний, пробіг 190000 км., обладнання: базова, економ. Ціна автомобіля складає 600 євро. За змістом підпункту 1.2 пункту 1 розділу VII договору продавець заявляє, що прийняв від покупця кошти готівкою у розмірі, зазначеному в частині ІІ цього Договору (а.с. 54).

30.11.2018 р. декларантом - ПП «Олланд» в інтересах позивача ОСОБА_1 , подано до Рівненської митниці ДФС митну декларацію №UA204010/2018/226537, якою задекларовано для митного оформлення товар, що ввозиться на територію України, а саме: автомобіль легковий пасажирський марки «Renault», модель «Clio Thalia», календарний рік випуску 2004, дата першої реєстрації 06/09/2004, кузов номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 см. куб. (55 кВт), тип двигуна - бензин. У вказаній митній декларації декларантом позивача самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 600 євро - графа « 42» митної декларації (а.с. 73).

Одночасно із митною декларацією декларантом надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, зокрема: - копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 14.11.2018 р. (а.с. 48-49); - копію договору-доручення №30/11/18-В від 30.11.2018 р. (а.с. 14); - копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.11.2018 р. з перекладом (а.с. 53, 54); - копію картки техогляду SKM 879598 дійсною до 13.01.2019 р. (а.с. 20, 52); - копію протоколу технічного огляду та виявлених пошкоджень SCO 525624 дійсного до 13.01.2019 р. (а.с. 50); - копію квитанції №113 від 30.11.2018р. про сплату ОСОБА_1 митних платежів на суму 23733 грн. (а.с. 22).

Рівненською митницею ДФС за результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, 03.12.2018 року розпочато процедуру консультації із декларантом, шляхом направлення електронного повідомлення про необхідність надання документів для підтвердження правильності визначення митної вартості транспортного засобу, а саме: 1. касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 2. копію митної декларації країни відправлення; 3. висновок про якісні та вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями. Також, зазначено, що відповідно до ч.6 ст.53 МК України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 24).

03.12.2018 р. позивач ОСОБА_1 надав відповідь на електронне повідомлення митниці, в якій зазначив, що відповідно до п.1.2 заключних положень ч.7 договору купівлі-продажу від 12.11.2018 р. продавець ОСОБА_6 підтвердив своїм підписом отримання готівкових коштів за побутовий правочин, тому надати запитувані фінансові документи не вбачається можливим. На даний транспортний засіб не складалась експортна декларація з причини незаявлення до відшкодування ПДВ в Словацькій Республіці. Надати висновок спеціалізованих експертних організацій України стосовно ринкової вартості на ринках Європи декларованого транспортного засобу не вбачається можливим з огляду на процесуальні документи, якими керується експерт (оцінювач) для визначення ринкової вартості на території України. До відповіді позивач додатково долучив скріни екрану з сайту http://www.basok.sk/ та http://www.autobazar.sk/ декларованого транспортного засобу станом на 28.10.2018 - 27 файлів, в тому числі файли з інформацією про декларований транспортний засіб, номер оголошення 91367643 (а.с. 25).

За результатами розгляду додатково наданих декларантом документів та у зв`язку з ненаданням документів згідно переліку вказаного в повідомленні митниці від 03.12.2018 р., відповідачем 04.12.2018 р. прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2018/000962/2 від 04.12.2018р. за ВМД №UA204010/2018/226537. Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації, щодо ціни аналогічного транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено за МД від 27.04.2018 р. №UA305130/2018/006129 - 1100,00 євро/шт. (а.с. 12).

За митною декларацією №UA204010/2018/226537 від 30.11.2018 р. Рівненською митницею ДФС складено Картку відмови у прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100050/2018/00987 від 04.12.2018 р. (а.с. 13).

Декларантом позивача, на виконання вимог, зазначених у картці відмови, 04.12.2018 року подано нову митну декларацію №UA204010/2018/226754, в якій здійснено коригування вартості автомобіля 35117,88 грн. (графи 12, 45, 46), де вартість транспортного засобу визначено за 6 методом (графа 43) у розмірі 35117,88 грн. (графа 45) (а.с. 26).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Згідно з ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною другою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених декларантом відомостей у поданій ним митній декларації, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості та вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.8 ст.57 МК України, у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Крім цього, згідно ч.2 ст.246 МК України, порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом, на виконання якого розроблено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 631 (надалі - Порядок № 631).

Згідно із пунктами 7.1, 7.2 Порядку № 631, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою органу доходів і зборів, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

З матеріалів справи видно, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «Renault», модель «Clio Thalia», календарний рік випуску 2004, дата першої реєстрації 06/09/2004, номер кузова НОМЕР_1 , у розмірі 600 Євро та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому, позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та оскільки подані документи у своїй сукупності не спростували сумніви митниці у достовірності наданої інформації, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 1100 Євро.

Колегією суддів встановлено, що декларант надав митниці достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а саме: - копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу РЕ 9600156 від 14.11.2018 р.; - копію договору-доручення №30/11/18-В від 30.11.2018 р.; - копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.11.2018 р. з перекладом; - копію картки техогляду SKM 879598 дійсною до 13.01.2019 р.; - копію протоколу технічного огляду та виявлених пошкоджень SCO 525624 дійсного до 13.01.2019 р.; - копію квитанції №113 від 30.11.2018р. про сплату ОСОБА_1 митних платежів на суму 23733 грн..

Зокрема, відповідно до пункту 1.2 договору купівлі-продажу б/н від 12.11.2018 р. продавець заявляє, що він прийняв від покупця кошти готівкою у розмірі, зазначеному в частині ІІ цього договору, а саме 600 євро (а.с. 53, 54).

Крім цього, з матеріалів справи видно, що після одержання електронного повідомлення митного органу позивачем надано відповідачу скріншоти із сайтів http://www.basok.sk/ та http://www.autobazar.sk/ щодо середньої ринкової вартості подібних (аналогічних) до задекларованого транспортного засобу, яка станом на 28.10.2018р. становить від 500 євро до 890 євро.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що будь-яких зауважень щодо повноти чи достовірності документів, поданих до митного оформлення, ні електронне повідомлення декларанту, ні рішення про коригування митної вартості не містить.

Тому, доводи апелянта про те, що заявлена митна вартість товару є документально непідтвердженою, суд вважає необґрунтованими.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відповідач у повідомленні декларанту від 03.12.2018 р. та в оскарженому рішенні від 04.12.2018 р. вказав, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу, а саме МД від 27.04.2018р. №UA305130/5018/006129 - 1100,00 євро/шт..

З цього приводу судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до п.9 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, затв. пост. КМ України від 12.12.2018 р. №1077 (далі - Тимчасовий порядок №1077), рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортних засобів приймається органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Для перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу орган доходів і зборів використовує індикатор ризику, значення якого для кожного транспортного засобу встановлюється окремо на рівні нижньої межі діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваному транспортному засобу в країні експорту, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв`язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів.

Під час встановлення значення індикатора ризику використовується інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу.

Якщо заявлена фактурна вартість оцінюваного транспортного засобу є меншою від встановленого індикатора ризику для такого транспортного засобу, проводиться перевірка достовірності заявленої фактурної вартості такого транспортного засобу.

Відповідно до п.1 Розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України 13.07.2012р. №362 (далі - Методичні рекомендації №362) робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою митного органу, що здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів (далі - посадова особа).

Робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, в тому числі і шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (п.п. 2.4, 2.5 п.2 Розділу 2 Методичних рекомендацій №362).

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 затверджено Форму декларації митної вартості та правила її заповнення, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за № 984/21296 (далі - Форма і правила №599).

Відповідно до абзацу 2 «графа 33 (а)» Правил №599, у разі якщо ні оцінювані, ні ідентичні чи подібні (аналогічні) товари не продаються в Україні одночасно або в час, максимально наближений до дати ввезення оцінюваних товарів в Україну, митна вартість таких товарів визначається на основі ціни одиниці товару, за якою відповідно оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) з оцінюваними товари продаються в Україні в кількості, достатній для встановлення ціни за одиницю такого товару, в тому самому стані, в якому вони були ввезені, на найбільш ранню дату після ввезення товарів, які оцінюються, але до сплину 90-денного строку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач при визначенні митної вартості транспортного засобу, ввезеного позивачем, безпідставно врахував митну вартість за митною декларацію від 27.04.2018 р. №UA305130/2018/006129 на суму 1100,00 євро, оскільки термін від дати подання такої митної декларації до дати спірного митного оформлення перевищував встановлений законом 90-денний строк.

При цьому, колегія суддів враховує, що у матеріалах справи відсутня та відповідачем (апелянтом) не було надано суду зазначеної митної декларації від 27.04.2018 р. №UA305130/2018/006129 щодо аналогічного товару.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач не підтвердив та не обґрунтував підстав виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення декларантом позивача у митній декларації №UA204010/2018/226537 від 30.11.2018 р. митної вартості товару за ціною договору.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за умови не наведення органом доходів і зборів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, що ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Сумніви органу доходів і зборів можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов`язок органу доходів і зборів зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Колегія суддів вважає, що за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування органом доходів і зборів коригування митної вартості є передчасним.

Враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими митний орган обґрунтовував свої твердження про дотримання ним вимог МК України та допущення порушень зі сторони декларанта під час визначення митної вартості товару, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно задоволив позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні транспортного засобу комерційного призначення.

Крім цього, колегія суддів враховує, що рішення суду першої інстанції від 19.06.2019 року щодо відмови у задоволенні решта частини позовних вимог, позивачем не оскаржено в апеляційному порядку.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в адміністративній справі №460/3/19 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складено 01.11.2019 року