Справа № 540/1981/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1981/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Білозерського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Білозерського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Білозерський РВ УДМС України в Херсонській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Ухвалою від 27.09.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), учасникам справи наданий строк для подання заяв по суті справи.

Позов обґрунтованим тим, що по досягненню 16 річного віку позивач звернувся до Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області з заявою оформити і видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ. У вказаній заяві ОСОБА_2 відмовляється за релігійними переконаннями від оформлення і отримання паспорта у формі картки - документа Реєстру. Однак, відповідач листом від 29.06.2019 вих. № 14/ відмовив у видачі паспорта-книжечки, посилаючись на Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", відповідно до якого оформлення і видача паспорта громадянина України здійснюється розпорядником ЄДДР у формі картки. Позивач вважає вказану відмову протиправною та зазначає, що ЄДДР створений для обслуговування тих суспільних відносин, які пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням конфіденційної інформації. Проте, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 415 відновлено дію постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 року № 353 "Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України" у вигляді паспортної книжечки. Отже, на сьогодні діють дві самостійні групи нормативно-правових актів, які регулюють видачу паспорта громадянина України: закон «Про ЄДДР», який регулює видачу паспорта у вигляді паспортної картки та постанова про паспорт - паспортна книжечка. Натомість відповідач відмовив позивачу в отриманні такого паспорту, що є згодою на присвоєння персонального номера УНЗР, який за своєю суттю є довічним незмінним ідентифікатором конкретної людини, складеним із її персональних даних та за висновками наукових експертів різних країн, у тому числі України, є цифровим ім`ям людини у штрих-кодовому варіанті запису (використовується для автоматизованої обробки даних) у міжнародній системі ЕАN -13, що впроваджується в Україні, містить символіку, яка уособлює антихриста. ОСОБА_2 зазначає, що примушення його до прийняття цифрового ідентифікатора є прямим та грубим порушенням конституційного права на свободу світогляду і віросповідання, насильством над добровільним волевиявленням людини, яка усвідомлює духовний сенс такого кроку, є протиправним втручанням в особисте духовне життя та стоїть на заваді правомірного використання наданих Конституцією прав та свобод. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

17.10.2019 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону "Про Єдиний державний демографічний реєстр", паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. На виконання вказаного закону прийнятий Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України від 25.03.2015 року № 302, відповідно до якого передбачався поступовий перехід до виготовлення біометричних паспортів та порядок оформлення паспорта громадянина України в різні періоди запровадження біометричних паспортів, залежно від стану забезпечення матеріально-технічними ресурсами. Так, з 01.11.2016 року припинене прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія. Відповідно до пунктів 3 та 7 постанови № 302 кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт, що здійснюється на підставі заяви-анкети за встановленою формою, поданої нею особисто. До заяви додається, встановлений п. 35 постанови № 302 перелік документів. Відповідач наголошує на тому, що позивачем до заяви від 21.06.2019 року не долучено всіх необхідних документів, які визначені законодавством. Крім того, вказана заява надіслана до Білозерського РВ УДМС поштовим зв`язком, натомість, особисто позивач з питання оформлення паспорта громадянина України до відповідача не звертався. Одночасно міграційний орган зазначає, що оформлення паспорта громадянина України неможливе без обробки конфіденційної інформації про особу державою, що є необхідністю в процесі паспортизації та не суперечить наданій державі можливості втручатися в приватне життя осіб, але виключно у випадках передбачених законом і коли це є необхідним, зокрема, для захисту суспільної безпеки і порядку. Одночасно відповідач заперечує посилання позивача на Положення про паспорт, оскільки вказане є лише підзаконним нормативно-правовим актом, та не може суперечити спеціальному закону. Просить відмовити у задоволенні позову та розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи сторін, суд встановив наступне.

Згідно із свідоцтвом про народження від 19.02.2002 року Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 містить відмітку "Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера згідно рішення Дніпровського райсуду м. Херсона від 13.04.04 по справі № 2-1385/04".

21.06.2019 року ОСОБА_2 звернувся до начальника Білозерського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України.

29.06.2019 року відповідач надіслав ОСОБА_1 , як законному представнику неповнолітнього ОСОБА_2 , відповідь № 6514-399/6514-19 на звернення від 21.06.2019 року № 432/1/6514-19 щодо відмови від оформлення дитині - ОСОБА_2 паспорта громадянина України у вигляді книжечки.

Відмова мотивована тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 398 "Про внесення зміни до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302" внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких, паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 року № 456, зареєстрованим Міністерством юстиції України 14.06.2019 року № 620/33591.

Суд встановив, що дорученням Державної міграційної служби України від 15.06.2017 року № Д/92/2-17 "Про організацію роботи територіальних органів та підрозділів ДМС з оформлення та видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України", начальникам Головних управлінь, управлінь в областях та міст. Києві доручено припинити з 16.06.2017 року в територіальних підрозділах ДМС прийом заяв на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Згідно з доповідною запискою головного спеціаліста ВГПРЕ УДМС України в Херсонській області від 17.01.2019 року № 6501.3/24310-19, актом списання від 23.03.2017 року № 16, списано 62 одиниці бланків паспортів громадянина України серії НОМЕР_6-НОМЕР_7 , отриманих від Білозерського РС УДМС України в Херсонській області. Після 23.03.2017 року Білозерському РВ (раніше районний сектор) УДМС України в Херсонській області бланки паспортів громадянам України у формі книжечки не надавалися.

Надаючи оцінку законності відмови відповідача у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону № 5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону Закон № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у т.ч. паспорт громадянина України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

За змістом ч. 1-5 ст. 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Пунктом "а" ч. 1, ч. 3 ст. 13 Закону № 5492-VI передбачено, що паспорт громадянина України є одним з документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення. Зокрема, паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI).

Згідно з ч. 3 ст.13 Закону № 5492-VI, зокрема, паспорт громадянина України, містить безконтактний електронний носій.

Форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета (ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону № 5492-VI).

Пунктом 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта (п. 5 Положення № 2503-XII).

У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється (п. 6 Положення № 2503-XII).

Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується (п. 8 Положення № 2503-XII).

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80х60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків (п. 9 Положення № 2503-XII).

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захист (п. 10 Положення № 2503-XII).

Одночасно, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 302) затверджений Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Постанови № 302 запроваджується із застосуванням засобів Реєстру:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII;

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно із п. 3 Постанови № 302 прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Пунктом 2 Порядку визначено, що паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку передбачено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

До безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься така інформація: інформація, зазначена в зоні візуальної перевірки паспорта; додаткова змінна інформація (про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу). У разі наявності повідомлення про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у відповідному полі проставляється слово "відмова". У разі відсутності інформації відповідне поле не заповнюється; біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи); засоби електронного цифрового підпису (у разі оформлення паспорта особі, яка досягла 18-річного віку) та засоби шифрування в порядку, встановленому законодавством (п. 131 Порядку).

Тобто, безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

Позивач посилається на порушення принципу поваги до приватного життя суб`єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, оскільки згоди на таку обробку не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних" (далі - Закон № 2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 Закону № 2297-VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.ч.5, 6 ст. 6 Закону № 2297-VI).

Отже, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Варто зазначити, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06.07.2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції; …".

Практика ЄСПЛ передбачає, що першою умовою виправданості втручання у права, гарантоване ст. 8 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом, причому тлумачення терміну "закон" є автономним, та до якості "закону" ставляться певні вимоги (див. рішення ЄСПЛ у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, заява № 18139/91, п.37) Під терміном "закон" … слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" та "передбачуваності".

Тобто, норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст.8 Конвенції.

З огляду на викладене, Суд зазначає, що ОСОБА_2 має право на отримання паспорту у формі книжечки.

Аналогічну правові позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року по справі № 806/3265/17.

Разом з тим, розглядаючи дану справу, суд відмічає, що обов`язковими ознаками даної справи, задля застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року по справі № 806/3265/17 повинні бути наступні:

1) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

2) відповідач - територіальні органи ДМС України;

3) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Тобто, за пунктом 3 позивач не відповідає вказаним ознакам з огляду на наступне.

Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС (п. 13 Порядку).

Згідно із п. 35 Порядку заявник для оформлення паспорта подає такі документи: свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження); оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати; документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка; про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття.

Відповідно до п. 2 Положення про паспорт громадянина України 26.06.1992 року №2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України (п. 13 Положення № 2503-XII).

У позовній заяві позивач не заперечує проти тих обставин, що ним подана заява невстановленої форми, яка направлена поштовим зв`язком без додання всіх необхідних документів. Проте зазначає, що отримання паспорта у вигляді книжечки можливе лише за рішенням суду (п. 3 Постанови № 302), яке ухвалює суд у разі відмови органу ДМС у видачі паспорту у формі книжечки. Відтак, для виправлення вказаної правової колізії та отримання відмови органу ДМС, необхідним є подання переліку документів з недоліками, тобто в неповному обсязі.

Отже, позивач умисно не дотримав вимоги п. 13 Положення № 2503-ХІІ щодо надання необхідного пакету документів з метою отримання паспорта громадянина України на підставі рішення суду.

Відтак, застосування правової позиції, яку викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року по справі № 806/3265/17 та, як наслідок, задоволення позову можливе тільки у випадку, якщо б ОСОБА_2 звернувся до відповідного територіального підрозділу ДМС із заявою про надання паспорту у формі книжечки у зв`язку з відмовою в обробці персональних даних та надав документи, передбачені п. 13 Положення № 2503-ХІІ, а саме: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України, у свою чергу, за наслідками вирішення саме такої заяви, поданої саме в зазначеному порядку, їй було б відмовлено у вказаному.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги про зобов`язання відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі книжечки є передчасними.

Суд зазначає, що підстави для відмові, викладені у листі-відповіді від 29.06.2019 року № 6514-399/6514-19 за результатами розгляду заяви позивача від 21.06.2019 року, суперечать вищезазначеним нормам законодавства та правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19.09.2018 року у справі № 806/3265/17, а тому є протиправними.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмови Білозерського РВ УДМС України в Херсонській області у видачі паспорту громадянина України у формі книжечки ОСОБА_2 з підстав, викладених у листі від 29.06.2019 року № 6514-399/6514-19, та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та його законних представників про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки з урахуванням висновків, викладених судом у справі.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Розподіл витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Білозерського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (, 75000, Херсонська область, смт. Білозерка, пров. Торговий, 11) у видачі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) паспорта громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з досягненням 16 річного віку.

Зобов`язати Білозерський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (, 75000, Херсонська область, смт. Білозерка, пров. Торговий, 11) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_5 ) та його законного представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 ) про видачу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) паспорта громадянина України у вигляді книжечки з урахуванням висновків, наданих судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 26 за рахунок бюджетних асигнувань Білозерського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (, 75000, Херсонська область, смт. Білозерка, пров. Торговий, 11).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 102070000