Справа № 1.380.2019.005310
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005310
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №60180333 від 01.10.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Позивач зазначає, що проживає в АДРЕСА_1 , місце роботи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Захід", що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , майна, яке б знаходилося на території інших областей, зокрема Київської, відсутнє. При цьому вказує, що дані відомості були відомі відповідачу. Таким чином, вважає, що відповідач не виконав вимоги ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження". Тому вважає, що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 60180333 від 01.10.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, зареєстрованому канцелярією суду 31.10.2019 за вх. № 39929. В обґрунтування відзиву зазначено, що стягувачем надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41. Тобто, як стверджує відповідач, ОСОБА_1 є власником карткового рахунку та наявних на ньому грошових коштів. Відповідно в даному випадку порушення Закону України "Про виконавче провадження" відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. При цьому відповідач зазначає, що така позиція підтверджується листом Міністерства юстиції України № 23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018. Відтак, вважає, що в діях приватного виконавця виконавчого округу Юхименко О.Л. не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, яке регламентує діяльність приватного виконавця, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною, тому не підстав для її скасування немає.

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 21.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні 01.11.2019; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс"; витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 60180333.

Копії матеріалів виконавчого провадження № 60180333, скеровані відповідачем на виконання вимог ухвали від 21.10.2019, надійшли на адресу суду 31.10.2019 за вх. № 39919.

01.11.2019 за вх. № 40272 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Відповідач та третя особа явку уповноважених представників судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 1 ст. 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

У силу вимог ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене та враховуючи те, що представник позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, тоді як неприбуття в судове засідання належним чином повідомленої третьої особи та відповідача не є перешкодою для розгляду справи по суті, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу в письмовому провадженні.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

07.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем видано виконавчий надпис № 3623 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості у розмірі 33 295,21 грн за Кредитним договором № 00597220 від 12.08.2013.

16.08.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" звернулось до приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 3623 від 07.08.2019, до якої додано платіжне доручення, оригінал виконавчого напису, копію довіреності та довідку про відкриття рахунку.

01.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59538871 з виконання виконавчого напису № 3623, виданого 07.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач, покликаючись на те, що не проживає і не має майна у м. Києві, вважає, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни не було законних підстав приймати до виконання виконавчий напис № 3623 від 07.08.2019 та відкрити виконавче провадження згідно з постановою від 01.10.2019 ВП № 60180333.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Частиною 1 ст. 18 цього Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 № 1403-VIII про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 ч. 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України "Про виконавче провадження" і Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 ст. 26 цього Закону встановлено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження, тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Судом встановлено, що приватний виконавець Юхименко О.Л. здійснює примусове виконання в межах виконавчого округу м. Києва.

Позивач, що є боржником у виконавчому провадженні № 60180333, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

З наведеного вбачається, що місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Юхименко О.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 60180333 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника ОСОБА_1 .

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист Міністерства юстиції України № 23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018 року, оскільки даний лист має рекомендаційний характер. Крім того, в листі надано оцінку правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за умови знаходження грошових коштів на рахунках боржника, що також обумовлює наявність у приватного виконавця інформації про наявність таких коштів на рахунку на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що оскаржувана постанова винесене на підставі того, що у заяві стягувача був зазначений рахунок позивача у м. Києві.

Місцем знаходження майна боржника у заяві про примусове виконання рішення зазначено картковий рахунок № НОМЕР_1 . Втім, при поданні заяви стягувач не надав жодних доказів того, що у боржника наявні власні кошти на зазначеному рахунку, а відповідачем при прийнятті виконавчого документа до виконання це не перевірено.

Як вбачається з листа ТОВ Фінансова компанія "Сіті Фінанс" від 05.08.2019 даний рахунок позивача відкрито у ТОВ Фінансова компанія "Сіті Фінанс" 01.08.2018 для обліку поточної заборгованості, тобто кошти наявні на цьому рахунку зараховуються у рахунок боргу і не є власністю позивача, жодних підтверджень наявності грошових коштів на даному рахунку суду не надано. Сама лише наявність рахунку не може бути підставою для відкриття виконавчого провадженням за місцем знаходження фінансової установи.

Згідно з п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.

За наведених встановлених судом обставин відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої знаходиться у Львівській області та у якої відсутнє майно у м. Києві.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши приписи законодавства у взаємозв`язку з обставинами даної справи, суд доходить переконання, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, при відкритті виконавчого провадження відповідач не пересвідчився у достовірності поданих стягувачем відомостях та відкрив виконавче провадження за відсутності передбачених законом підстав, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про порушення відповідачем ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо місця виконання рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 257, 271, 272, 287, підп. 15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60180333 від 01.10.2019.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 16; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Суддя Гулкевич І.З.