Справа № 1.380.2019.002187
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002187
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року

м. Львів, вул. Чоловського, 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Грень Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

02.05.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому позивач просить суд:

- скасувати постанову від 27.02.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 57564362 з примусового виконання виконавчого листа № 466/6442/17 виданого 24.10.2018 Шевченківським районним судом м. Львова про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до вимог положень ст.8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, встановлену нормою ст. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно з ч. 1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити заборгованість з 01.11.2011 за відрахуванням фактично сплачених сум.

Позивач зазначив, що листами від 19.11.2018 №3932/03.11-42, 23.01.2019 №169/03.11-42 повідомлено відповідача про те, що рішення суду виконано, про що свідчить розпорядження від 04.09.2018 № 157636 додаток, якого долучено до листів.

Однак, 27.02.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу ВП 57564362 за невиконання без поважних причин вказаного рішення суду.

Позивач вказує, що стягувачу проведено перерахунок пенсії з 01.11.2011 по 22.11.2015 та здійснено перерахунок державної пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму з 23.11.2015 по даний час, внаслідок чого розмір ОСОБА_1 нарахована сума за період з 01.11.2011 по 31.01.2019 становить 272957,81 грн. Виплата здійснюється з урахуванням постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні ст.63, 75 Закону №1404, що виключає можливість накладення штрафу на боржника, а тому позивач і звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач позов не визнав 24.10.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дії державного виконавця та оскаржена постанова є такими, що прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Зауважив, що до відділу не надано жодного доказу, які свідчили про виконання рішення суду, у зв`язку із чим, 07.05.2019 державним виконавцем керуючись вимогами п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

30.10.2019 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 22.05.2019 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений суддею строк позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху виконав, недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою судді від 12.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.06.2019 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови від 27.02.2019 про накладення штрафу ВП №57564362 відмовлено, позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 26.09.2019, що підтверджується даними реєстрації на штампі вхідної кореспонденції.

Ухвалою від 27.09.2019 призначено судове засідання на 17.10.2019 о 16:00 год.

У судовому засіданні замінено відповідача Головне територіальне управління юстиції у Львівській області на належного-Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалив розгляду справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2017 у справі №466/6442/17, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до вимог положень ст.8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, встановлену нормою ст. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно з ч.І ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити заборгованість з 01.11.2011 року за відрахуванням фактично сплачених сум.

На підставі вказаного рішення Шевченківським районним судом м. Львова 24.10.2018 видано виконавчий лист №466/6442/17.

Надалі, 01.11.2018 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 57564362 з примусового виконання виконавчого листа № 466/6442/17 виданого 24.10.2018 Шевченківським районним судом м. Львова про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до вимог положень ст.8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, встановлену нормою ст. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно з ч. 1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити заборгованість з 01.11.2011 року за відрахуванням фактично сплачених сум.

Листами від 19.11.2018 №3932/03.11-42, 23.01.2019 №169/03.11-42 позивачем повідомлено відповідача про те, що рішення суду виконано, про що свідчить розпорядження від 04.09.2018 № 157636 додаток, якого долучено до листів.

Окрім того, позивачем повідомлено відповідача про те, що з набранням чинності з 28.08.2018 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду (далі Порядок), виплату заборгованості з пенсій, що фінансуються з державного бюджету, на виконання судових рішень за період до набрання судовим рішенням законної сили слід здійснювати відповідно до Порядку. Різниця між розміром пенсії, визначеними відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду, за період до набрання судовим рішенням законної сили, що не включається до відомостей, починаючи з вересня, буде виплачуватися відповідно до Порядку після взяття на облік у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення Комісією Пенсійного Фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Позивач зазначив, що відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області скеровані документи до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області для формування реєстру згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Однак, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27.02.2019 винесено постанову про накладення штрафу ВП № 57564362 за невиконання без поважних причин рішення за яким боржник зобов`язаний здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до вимог положень ст.8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, встановлену нормою ст. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно з ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити заборгованість з 01.11.2011 за відрахуванням фактично сплачених сум.

Не погодившись із даною постановою, позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 1-2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання.

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду без поважних причин.

Водночас, на час винесення постанови про накладення штрафу від 27.02.2019, рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії було частково виконано позивачем та проведено перерахунок розміру державної пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.ст. 8,19,21,22,46,58,92 Конституції України, ст.ст. 50,54 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 6 (шість) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50%мінімальної пенсії за віком, виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.11.2011 по 22.11.2015 та здійснено перерахунок державної пенсії у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.ст. 8,19,21,22,46,58,92 Конституції України, ст.ст. 50,54 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.11.2015 по даний час з врахуванням фактично виплачених сум та зі зміною прожиткового мінімуму, про що свідчить розпорядження №157636 від 04.09.2018. Нарахована сума за період з 01.11.2011 по 31.01.2019 становить 272957,81 грн.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

На виконання пункту 3 Порядку № 649 прийнято Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1.

Відповідно до Порядку № 20-1 формує вказаний реєстр - Пенсійний фонду України.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Судом встановлено, що листами від 19.11.2018 №3932/03.11-42, 23.01.2019 №169/03.11-42 позивачем повідомлено відповідача про те, що рішення суду виконано, про що свідчить розпорядження від 04.09.2018 № 157636 додаток, якого долучено до листів. Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області скеровані документи до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області для формування реєстру згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. Таким чином, виплата нарахованої пенсії буде здійснена в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Таким чином, суд вважає, що позивач вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованої пенсії.

Суд зазначає, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача сплатити ОСОБА_1 суму перерахованої пенсії та умисного не вчинення цих дій.

Верховним Судом України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) та Верховним Судом у постанові по справі №373/436/15 від 21.11.2018 вказано, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів ОСОБА_1 за період з 01.11.2011, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такі підстави невиконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 30.06.2015 та 03.11.2015, 02.02.2016 (справи №№ 21-1044а15, 21-5099а15, 825/3715/14 відповідно), Верховним Судом, у постановах від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18)) та від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18)).

Отже, на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/6442/17 головним управлінням проведено перерахунок пенсії заявнику, про що повідомлено відділ примусового виконання.

Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75, Закону №1404, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи, що позивачем виконано рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/6442/17 не в повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог частини 2 статті 77 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власного рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, на виконання вимог частини 1 статті 77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов слід задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо можливості стягнення на користь позивача судового збору за подання даного адміністративного позову, суд враховує, що в даному випадку ГУ ПФ України у Львівській області звернулось до суду з позовом як сторона виконавчого провадження (боржник), а не як суб`єкт владних повноважень, відтак, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючисьст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. від 27.02.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея ,10 м. Львів, 79016, витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області місцезнаходження: 79000, пл. Шашкевича, 1, м. Львів, .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2019.

Суддя Грень Н.М.