Справа № 160/4524/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року Справа № 160/4524/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
20 травня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно заяви від 06.02.2019 року по заробітній платі за період 11.03.1984 року по 29.12.1989 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 згідно заяви від 06.02.2019 року по заробітній платі за період 11.03.1984 року по 29.12.1989 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. 06 лютого 2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок розміру пенсії та надав копію партійного квитка ЦК КПРС № 16927557 про сплату членських внесків за період з січня 1983 року по серпень 1988 року, однак відповідач відмовив у перерахунку. Позивач вважає такі дії щодо нездійснення перерахунку пенсії протиправними, оскільки з 11.03.1984 року по 27.12.1989 року ОСОБА_1 працював у колгоспі ім. XXII з`їзду КПРС с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області бригадиром по заготовці лісу. Протягом вказаного періоду позивач отримував зарплату, з якої відраховувались внески, що підтверджується записами в партійному квитку. З урахуванням вказаних обставин вважає, що відповідач безпідставно не здійснив перерахунок пенсії, що порушує право позивача на отримання належної пенсії.
Ухвалою суду від 24.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.
22 серпня 2019 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 27.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18 вересня 2019 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач звернувся до управління із заявою від 06.02.2019 року у довільній формі, на яку надано відповідь - лист «Про надання інформації» від 15.02.2019 року № 67/52-02.27 з питань пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про звернення громадян». При цьому рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 не приймалося. Оскільки чинним законодавством не передбачено застосування членських квитків для визначення та підтвердження розміру нарахованої та сплаченої заробітної плати, відповідачем правомірно не здійснено перерахунок на підставі копії партійного квитка ЦК КПРС №16927557 про сплату членських внесків за період з січня 1983 по серпень 1988 року.
24 вересня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що ОСОБА_1 подав заяву про перерахунок пенсії до органу, який призначає пенсію, яка була зареєстрована, розглянута та надана відповідь. Зі змісту відповіді слідує, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, при цьому суб`єктом владних повноважень жодним чином не обґрунтовано оформлення результатів розгляду заяви позивача у вигляді листа, а не оформлення своєї відповіді у вигляді рішення.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що оскільки останній день строку ухвалення рішення - 26.09.2019 року припадає на день відпустки судді, рішення ухвалено першим робочим днем судді - 30.09.2019 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 21.10.2012 року перебуває на обліку як пенсіонер в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, яку призначену згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV на підставі протоколу №110 від 22.01.2013 року.
Загальний розмір пенсії станом на 01.01.2019 року складає 2067,09 грн.
06 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми вх.№67/52-02.27 про перерахунок розміру пенсії, в якій зазначив підстави для перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 11.03.1984 року по 27.12.1989 року в колгоспі ім. XXII з`їзду КПСС бригадиром по заготовці лісу. Додатково до заяви позивач надав копію партійного квитка ЦК КПРС №16927557 про сплату членських внесків за період з січня 1983 року по серпень 1988 року, виданого Павлоградським міським комітетом КП України.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вих.№67/52-02.27 від 15.02.2019 року повідомлено, що для розрахунку пенсії позивача застосовувалась зарплата за період з 01.10.1976 року по 30.09.1981 року за 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 року та з 01.03.2007 року по 31.12.2012 року за даними персоніфікованого обліку. Також відповідачем зазначено, що застосувати копію партійного квитка про сплату членських внесків за період з січня 1983 року по серпень 1988 року не має законних підстав, оскільки позивачем не надано довідки про зарплату із зазначенням в ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Не погодившись з відмовою пенсійного органу у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
На підставі статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону з якої обчислюється пенсія у гривнях, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною 1 статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заяву про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.3 ст.44 Закону №1058-IV).
Згідно з положеннями частин 4-5 статті 45 Закону №1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
В силу приписів пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).
Щодо посилання відповідача у відзиві про неподання позивачем до органу пенсійного фонду зави встановленого зразка, суд зазначає, що у відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вих.№67/52-02.27 від 15.02.2019 року відсутні посилання на оформлення позивачем заяви не у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, а тому такі посилання є безпідставними.
При цьому, зі змісту заяви позивача вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка.
Таким чином, суд не погоджується із доводами відповідача, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою не встановленого зразка.
Наведений висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 травня 2018 року у справі №537/3480/17 (адміністративне провадження №К/9901/2319/18).
З приводу партійного квитка ЦК КПРС №16927557 суд зазначає, що за змістом пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Відтак, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.
Отже, вказаний Порядок містить пряме застереження щодо застосування при установленні заробітку для обчислення пенсії квитків партій.
Як вбачається з партійного квитка ЦК КПРС №16927557, виданого Павлоградським міським комітетом Комуністичної партії України Дніпропетровської області, із заробітної плати позивача здійснювались щомісячні відрахування за період 11.03.1984 року по 29.12.1989 року.
Відомостями трудової книжки підтверджується, що позивач у період з 03.11.1984 року по 27.12.1989 року працював бригадиром по заготовці лісу у колгоспі ім. XXII з`їзду КПРС с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області.
Колгосп ім. ХХІІ з`їзду КПРС, розташований у с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, 15.02.1992 року було перейменовано в колгосп «Межиріч», 30.01.1996 року колгосп реорганізований в Колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Межиріч», діяльність якого припинена у зв`язку з банкрутством за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області № Б40/450-07 від 08.01.2008 року, за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.
Згідно з довідкою архівного сектору Павлоградської районної державної організації Дніпропетровською області від 11.03.2019 року №69-П, документи з кадрових питань колгоспу на державне зберігання до архівного сектору не надходили, зазначені документи знаходяться в трудовому архіві Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.04.2019 року №35, у трудовому архіві Межиріцької сільської ради в книгах обліку трудового стажу та зарплати за період з 1984 року по 1989 роки відсутні дані про зарплату позивача.
Разом з тим, немає законодавчих підстав врахувати відомості щодо розміру заробітної плати, зазначені в партійному квитку члена, оскільки він (квиток) не має статусу бухгалтерського документа.
Суд також зазначає, що у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі №472/1835/14-а (адміністративне провадження №К/9901/4813/18) міститься висновок про те, що особливий статус Комуністичної партії у радянський період не дає підстав для висновку про те, що партійним квитком може підтверджуватися розмір заробітної плати. До того ж призначення партійного квитка є іншим і не пов`язане з нарахуванням заробітної плати.
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене посилання позивача на неврахування при перерахунку пенсії відомостей вказаних в партійному квитку, не ґрунтується на чинному законодавстві.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева