Справа № 140/709/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №140/709/19

адміністративне провадження №К/9901/29750/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Васильєвої І.А., Юрченко В.П.

перевіривши касаційну скаргу Волинської митниці ДФС

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року

у справі №140/709/19

за позовом ОСОБА_1

до Волинської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС від 18 лютого 2019 року №UA205110/2019/000176/2 про коригування митної вартості товарів.

Волинська митниця ДФС звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №140/709/19, у якій, посилаючись на неправильне встановлення обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд касаційної інстанції може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції ухвалою від 20 березня 2019 відкрив провадження в цій адміністративній справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18 лютого 2019 року №UA205110/2019/000176/2. Позов мотивовано тим, що позивачу безпідставно відмовлено у митному оформленні товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 18 лютого 2019 року №UA205110/2019/000176/2 згідно з яким вартість товару визначена за резервним методом. Позивач зазначив, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларантом було подано усі необхідні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України, зокрема, рахунок-фактуру, платіжний документ про оплату за товар. Жодних розбіжностей чи ознак підробки ці документи не містять. Об`єктивність відомостей про ціну товару додатково підтверджена експортною декларацією. Потреба у проведенні експертного дослідження є необґрунтованою за наявності документально підтвердженої ціни товару, яка була сплачена.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що достовірність документів (рахунку-фактури від 07 грудня 2018 року №18/59, який містить відомості про вартість транспортного засобу, що був об`єктом операцій купівлі-продажу та видана продавцем квитанція від 23 січня 2019 року №75, яка засвідчує про оплату товар) не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу товару або що видані йому документи є фіктивними, недійсними. Суди попередніх інстанції звернули увагу, що подані позивачем документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товар.

Правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права до встановлених обставин є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Обґрунтовуючи довід про невідповідність ухвалених у справі судових рішень нормам матеріального і процесуального права, скаржник не наводить доводів на спростування правильності висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин у справі та їх юридичної оцінки.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, за яких судові рішення у справі незначної складності підлягають касаційному оскарженню, не встановлені. В касаційній скарзі доводи щодо наявності таких обставин не наведені.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статями 12, 248, частиною п`ятою статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №140/709/19 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Васильєва

В.П. Юрченко