Справа № 420/6049/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6049/19
УХВАЛА
30 жовтня 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини № НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 , в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року зазначена позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом із доказами поважності причин пропуску.
Ухвала суду від 16.10.2019 року була отримана позивачем 17.10.2019 року, про що свідчить підпис в розписці про отримання.

25 жовтня 2019 року на виконання ухвали суду від 16.10.2019 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

В заяві про усунення недоліків позивач вказує, що ним оскаржуються не кадровий наказ № 147 від 31.05.2019 року про його звільнення із військової служби через службову невідповідність за правилами ч. 5 ст. 122 КАС України, а оскаржуються наказ № 209 від 22.04.2019 року як підсумок службового розслідування за правилами п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України та ч. 2 ст. 122 КАС України, якою встановлюється шестимісячний строк який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отримати копії матеріалів службового розслідування разом із оскаржуваним наказом № 209 від 22 квітня 2019 року він зміг лише 27 травня 2019 року, про що свідчить його рапорт написаний на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 з резолюцією п/п-ка ОСОБА_3 . Таким чином, позивач зазначає, що звернувся до адміністративного суду із позовною заявою для захисту своїх прав як військовослужбовець у відношенні якого проведено незаконне службове розслідування та за наслідками якого притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю», у зв`язку з чим він оскаржує наказ № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585, а не кадровий наказ № 147 від 31.05.2019 року про звільнення із військової служби «за службовою невідповідністю».

Згідно ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 87-1, 88 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку. Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини № НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 , в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Таким чином, оскаржуваний наказ № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585 стосуються проходження безпосередньо позивачем, ОСОБА_1 , публічної служби, а тому строк звернення до суду обмежується місячним терміном, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України.

При цьому, в позовній заяві та в заяві про усунення недоліків позивач вказує, що з наказом № 209 від 22 квітня 2019 року він зміг ознайомитись лише 27 травня 2019 року, про що свідчить його рапорт написаний на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 з резолюцією п/п-ка ОСОБА_3 .

Отже, позивачу достовірно було відомо про існування оскаржуваного наказу № 209 від 22.04.2019 року 27.05.2019 року.

Тобто, строк звернення до суду з даним позовом сплинув 27.06.2019 року.

Разом з тим, позовна заява з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини № НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 , в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю надійшла до суду 11.10.2019 року.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що з моменту ознайомлення позивача з наказом № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585 існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися до суду щодо його оскарження, позивачем не надано.

Доводи позивача щодо того, що ним оскаржуються наказ № 209 від 22.04.2019 року як підсумок службового розслідування за правилами п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України та ч. 2 ст. 122 КАС України, суд вважає неспроможними, оскільки вказані доводи ґрунтуються на хибному тлумаченні норм процесуального права та спростовуються змістом оскаржуваного наказу, з якого чітко вбачається, що дана справа є справою щодо проходження та звільнення з публічної служби, а тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню строк звернення до суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України - місячний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення позивача із даним адміністративним позовом в позовній заяві та доданих до неї документах не зазначено та з матеріалів адміністративного позову не вбачається.

Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, строк звернення до суду сплинув 27.06.2019 року, а позовна заява подана позивачем до суду 11.10.2019 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого чинним законодавством України. При цьому, в позовній заяві позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду. Також, на виконання ухвали суду від 16.10.2019 року позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду та не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу № 209 від 22.04.2019 року Про підсумки службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2018 року № 585 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини № НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 , в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Суддя О.А. Левчук