Справа № 640/17986/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
судді: Добрянська Я.І., Патратій О.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, що полягає у невнесенні смт. Новотроїцьке до додатку 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.11.2014 № 1085, яким передбачений перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України внести смт. Новотроїцьке до додатку 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.11.2014 № 1085, яким передбачений перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, в якій вона просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до початку бойових дій на сході України у 2014 році мешкала у Донецькій області, Волноваський район, смт. Новотроїцьке, яке після початку бойових дій опинилося у зоні проведення антитерористичної операції.

Позивач з родиною переїхала до Миколаївської області у м. Первомайськ, де наразі проживає.

17.03.2015 управлінням соціального захисту населення Первомайської міської ради позивачу видано довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи № ; позивач є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи.

З 04.11.2015 по 17.03.2018 позивач отримувала за фактичним місцем проживання щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг як внутрішньопереміщена особа, однак, з 18.03.2018 вказані виплати були припинені без будь-якого пояснення.

В усному порядку працівники управлінням соціального захисту населення Первомайської міської ради пояснили позивачу, що виплати припинено у зв`язку з набранням чинності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085», яким внесено зміни до переліку населених пунктів, що знаходяться на тимчасово окупованій території, та до переліку населених пунктів, що перебувають на лінії зіткнення в зоні антитерористичної операції, і виключено смт. Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області.

Позивач вважає протиправним невключення до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, смт. Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області, оскільки зазнає постійних обстрілів з боку незаконних збройних формувань, що підтверджується як інформаційними зведеннями антитерористичного центру під час проведення АТО, так і ЗМІ, поряд з населеним пунктом знаходиться пункт в`їзду-виїзду з тимчасово окупованих територій «Новотроїцьке».

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки до Кабінету Міністрів України не надходило жодних звернень уповноважених органів щодо включення смт. Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області до вказаних переліків, а Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями самостійно, без відповідних підстав, включати населені пункти до цих переліків, підстави для висновку про допущення ним як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності відсутні.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, що розпорядження Кабінету Міністрів України прийнято з порушенням Конституції України та порушує її права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно статті 2 КАС України для оцінінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невчинення суб`єктом владних повноважень дій, які він зобов`язаний (уповноважений) вчинити є бездіяльністю, а протиправною вона може бути визнана судом у випадку, якщо ці дії вчинені всупереч конституції та законам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до пункту 2 Розпорядження № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» Міністерство внутрішніх справ, Служба безпеки України за поданням Антитерористичного центру при Службі Безпеки України зобов`язанні щомісяця вносити у встановленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо внесення змін до переліків, затверджених цим розпорядженням.

Згідно ст. 7 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» на Антитерористичний центр при Службі безпеки України покладається, зокрема, збирання в установленому порядку, узагальнення, аналіз та оцінка інформації про стан і тенденції поширення тероризму в Україні та за її межами, підготовка і подання в установленому порядку пропозицій щодо вдосконалення законодавства України у сфері боротьби з тероризмом.

На виконання вищезазначених повноважень, на підставі листів Донецької та Луганської обласних військово-цивільних адміністрацій, Антитерористичний центр при Службі безпеки України вносив пропозиції до Міністерства внутрішніх справ щодо внесення змін до розпорядження № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вбачає за необхідне зазначити, що відповідно до пояснювальної запискою до проекту розпорядження від 07.02.2018 № 79-р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»» при його прийнятті враховано подання Штабу Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 11.05.2016 № 33/2/2-4894, від 04.07.2016 № 33/2/2-7214, від 16.08.2016, №33/2/2-8798, від 27.09.2016 № 33/5-10226, від 31.10.2016 № 33/2/2-11432, від 30.11.2016 № 33/2/2-12448 до листів Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 06.05.2016 № 01-02235-23/01, від 17.06.2016 № 01-03893-23/04, від 08.08.2016 № 01-05420-23/02, від 15.09.2016 № 01/23-167, від 16.09.2016 № 01/11-168, від 18.11.2016 № вх1до01/11-1681 та Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 12.10.2016 № 6/15-5154 про подання на розгляд Кабінету Міністрів України пропозицій щодо внесення змін у додатки 1 та 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Також, відповідно до копій звернень Антитерористичного центру при Службі Безпеки України до Міністерства внутрішніх справ України щодо формування вказаних переліків, вбачається що в жодному зверненні не міститься інформація про наявність підстав для включення смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області до вказаних переліків.

Колегія суддів звертає увагу, що визначення населених пунктів згідно додатків 1 та 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» пов`язане з збиранням та обробкою оперативної інформації щодо ситуації в зоні АТО та прилеглих територіях в конкретний період часу, що здійснюється не безпосередньо Кабінетом Міністрів України, а спеціальними суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, тоді як Кабінет Міністрів України фактично отриману інформацію формалізує.

Отже, оскільки до Кабінету Міністрів України не надходило жодних звернень уповноважених органів щодо включення смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області до вказаних переліків, а Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями самостійно, без відповідних підстав, включати населені пункти до цих переліків, підстави для висновку про допущення ним як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що формування списків населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку пунктів, що розташовані на лінії зіткнення відноситься до повноважень Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України на засіданні приймає проект акту, який внесено, у відповідності до Регламенту Кабінету Міністрів України, на розгляд Уряду.

Також колегія суддів звертає увагу, що підставою звернення до суду першої інстакнції було те, що ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зокрема, колегія суддів зазначає наступне, що розпорядження від 07.02.2018 № 79-р, та від 07.11.2014 № 1085 не є нормативно-правовими актами які регулюють соціальні виплати чи на підставі яких здійснюються соціальні виплати.

Відповідно доводів апелянта, вбачається що вона в період часу з 04.11.2015 по 17.03.2018 отримувала допомогу, однак, колегія суддів звертає увагу, що в цей період смт. Новотроїцьке не було включеним до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що смт Новотроїцьке Волноваського району Донецької області не включалося до переліку наелених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, з моменту видання Розпорядження «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно рекомендації № К (80) 2 комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 на 316-й нараді заступників міністрів, визначено поняття дискреційних повноважень - сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Відповідно до пункту 1.6 наказу Міністерства юстиції України від 19.08.2013 р. № 1728/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи» дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

При цьому, колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В. Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 28.10.2019.