Справа № 280/4168/19
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 жовтня 2019 року Справа № 280/4168/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Ентузіастів, бул.11, )

до: Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.25; )

про: визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЗП 2134/581/НП/СП-ФС від 02.07.2019.

Ухвалою суду від 30.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №280/4168/19 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду в засіданні 25.09.2019.

Ухвалою суду від 25.09.2019 розгляд справ відкладено на 17.10.2019.

В засіданні 17.10.2019 оголошувалась перерва до 24.10.2019.

Представниками сторін направлені на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без їх участі.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 23.08.2019, відповіді на відзив від 04.10.2019. Зокрема, зазначено, що відповідачем протиправно застосовано штраф до підприємства за не допуск інспектора праці до здійснення інспекційного відвідування підприємства, оскільки направлення, яке слугувало підставою для проведення перевірки не відповідає вимогам чинного законодавства; посадовими особами Управління Держпраці у Запорізькій області під час інспекційного відвідування не було надано представнику підприємства копії погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), не надано копії наказу на підставі якого було здійснено захід державного нагляду (контролю), не внесено установи позивача до плану-графіку перевірок на 2019 рік. А, відтак, позивач зазначив, що дії щодо недопуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) є правомірними.

Позивач зазначив також, що у акті про неможливість проведення інспекційного відвідування, який слугував підставою для прийняття спірної постанови, у переліку документів, на які посилається інспектор, вказано Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 №295, який втратив чинність, тому просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов від 20.09.2019 та запереченні на відповідь на відзив від 21.10.2019. Зокрема зазначив, що Головне управління може здійснювати заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю керуючись вимогами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При цьому, єдиною обов`язковою вимогою, якої мав дотриматись інспектор, якщо проаналізувати ч.5 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" - це ч.3 ст. 6 цього закону, тобто надати направлення позивачу (копію), що і було у повній мірі дотримано з боку відповідача.

Так, на підставі звернення ОСОБА_1 щодо порушення стосовно нього законодавства про працю за вх.№К-532-п від 14.05.2019, Головним управлінням було видано наказ №1059 від 11.06.2019 та направлення №660 від 11.06.2019 на проведення інспекційного відвідування позивача.

В обумовлений вище день та час інспектор праці прибув до Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за адресою: вул.Ентузіастів, буд.11, м .Дніпрорудне, Василівський район , Запорізька область, 71630, однак секретарем Решетняк Л.П. надано було листа за вих.№05/46-515 від 11.06.2019 про неможливість проведення інспекційного відвідування.

У зв`язку з вищевикладеним, інспектором праці було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЗП2134/581/НП від 11.06.2019 у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора.

Зазначивши, що позивач не надав документи, зазначені у Вимозі, відповідач вказував, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області діяло на підставі та у межах повноважень у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

11.06.2019 Головним управлінням Держпраці в Запорізькій області на підставі звернення ОСОБА_1 щодо порушення законодавства про працю за вх. №К-532-п від 14.05.2019, відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Головне управлінням Держпраці в Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, прийнято наказ №1059 "Про проведення заходу державного нагляду (контролю)", в якому заступнику начальника управління з питань праці - начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Давиденко О.М. наказано забезпечити організацію та проведення заходу державного нагляду (контролю) (інспекційне відвідування) у Виконавчому комітеті Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області з питань додержання законодавства про працю. Термін виконання - по 11.06.2019 (а.с.68).

На підставі вказаного наказу Головним управлінням Держпраці в Запорізькій області 11.06.2019 за №660 головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Рубану К.О. (далі - Інспектором праці Рубаном К.О.) видано направлення на здійснення інспекційного відвідування Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області у період з 11.06.2019 по 11.06.2019 (а.с. 18, 68 (зворот)).

11.06.2019 інспектором праці Рубаном К.О. надано позивачу копію Направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 660 від 11.06.2019.

Листом від 11.06.2019 № 05/46-515, Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, було повідомлено інспектором праці Рубана К.О. про неможливість проведення інспекційного відвідування 11.06.2019, оскільки подане інспектором направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) не було належним чином завірене, не додано погодження з центральним органом виконавчої влади, не надано копії наказу про проведення заходу державного нагляду (контролю) від 11.06.2019, в якому було вказано підстави проведення перевірки, та не дотримано строків та порядку проведення перевірок передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (а.с.19-20).

Інспектором праці Рубаном К.О., відповідно до ст.259 КЗпП України, ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.16 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЗП2134/581/НП від 11.06.2019, у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці та ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування (а.с.21-23).

25.06.2019 на адресу позивача надійшло повідомлення про розгляд справи, щодо створення перешкод у діяльності інспектора, яким запрошено міського голову Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області Коробова Ю.М. , на 02.07.2019 о 15 годині 00 хвилин, до Головного управління Держпраці в Запорізькій області за адресою м. Запоріжжя вул. Поштова, 15-Б (а.с. 25-26).

Листом від 01.07.2019 вих.№ 05/46-548 позивачем повідомлено заступника начальника Головного управління Держпраці в Запорізькій області Ганненко О.О., що ним не було вчинено перешкод інспектору у проведенні контрольного заходу, а лише реалізовано право, яке передбачене чинним законодавством, оскільки позивач вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, оскільки інспекційні відвідування скасовані постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, тому позивач має право захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки (а.с. 27-28).

02.07.2019 заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області винесено постанову про накладення штрафу № ЗП2134/581/НП/СП-ФС, якою, на підставі абз. 6 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, на Виконавчий комітет Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області накладено штраф у розмірі 12519,00 грн. (а.с.29).

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентовані Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон України №877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону України №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі, органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Перелік підстав для здійснення позапланового заходу (позапланової перевірки) визначено в ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V. Відповідно до цієї норми права, підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Суд звертає увагу, що факт недопуску інспектора праці до здійснення інспекційного відвідування позивача не заперечується.

Відповідальність за порушення законодавства про працю визначена ст.265 Кодексу законів про працю України.

Так, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Пунктом 6 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Як свідчать матеріали справи, згідно листа від 11.06.2019 № 05/46-515 про не допуск до здійснення державного нагляду, позивачем не допущено відповідача до проведення інспекційного відвідування з підстав не відповідності направлення вимогам чинного законодавства, відсутності погодження центрального органу виконавчої влади, не надання наказу про проведення заходу державного контролю та не ознайомлення позивача з підставами проведення такої перевірки.

При цьому, суд зважує на приписи ст. 7 Закону № 877-V якою передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Отже, у контексті розуміння вищезазначених норм права, наявність належним чином оформлених наказу, направлення на проведення перевірки є достатньою правовою підставою для здійснення інспекторами відповідного заходу державного нагляду (контролю) відповідно до вимог Закону № 877-V.

Відповідачем не надано доказів ознайомлення позивача з документами, які слугували підставою для здійснення заходу.

Як вже зазначалось, на проведення інспекційного відвідування позивача відповідачем було видано направлення від 11.06.2019 №660. Проте, вказане направлення не містить даних щодо: типу заходу (плановий або позаплановий); підстави для здійснення заходу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що формулювання в направленні "на підставі наказу від 11.06.2019 №1059" розцінюється судом як відображення інформації про номер і дату наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід.

Щодо відображення в направленні на проведення контрольного заходу типу заходу (плановий або позаплановий), то суд зазначає, що згідно Закону планові та позапланові заходи здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом, при цьому інспектування згідно частини третьої статті 7 Закону також є формою контрольного заходу, а тому зазначення у направленні на проведення контрольного заходу про проведення інспекційного відвідування не позбавляє обов`язку зазначення типу заходу, що проводиться.

Крім того, як слідує зі змісту наказу Головного управління Держпраці в Запорізькій області від 11.06.2019 №1059 "Про проведення заходів державного нагляду (контролю)", підставою для призначення інспекційного відвідування позивача стало звернення ОСОБА_1 щодо порушення законодавства про працю за вх. №К-532-п від 14.05.2019.

Разом з тим, у спірному випадку спроба провести позаплановий захід у вигляді інспекційного відвідування здійснена за відсутності погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такого позапланового заходу.

Таким чином, відсутність необхідної інформації в направленні на проведення контрольного заходу та відсутність інших визначених законом документів свідчить про відсутність підстав для проведення відвідування, а, як наслідок, призводить до визнання відвідування протиправним та відсутності правових наслідків такого.

До того ж суд бере до уваги ту обставину, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі № 826/5764/17 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 "Деякі питання реалізації ст.259 Кодексу законів про працю України та ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою затверджено вищевказаний Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яким керувався відповідач складаючи Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.06.2019, на підставі якого складено спірну постанову.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що посадовою особою відповідача було незаконно вчинено спробу здійснити позаплановий захід державного контролю діяльності позивача, правовим наслідком чого, з врахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, є те, що така незаконна спроба не може породжувати виникнення законних підстав для застосування до суб`єкта господарювання штрафу за створення перешкод у його проведенні.

З огляду на встановлені обставини, на переконання суду, винесена на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.06.2019 постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Запорізькій області від 02.07.2019 №ЗП/2134/581/НП/СП-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3098 від 12.07.2019 (а.с.3).

Таким чином, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що 21.08.2019 Адвокатом Фоменко А.С. (Адвокат) та Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №14, предметом якого є правовідношення в межах цивільної, адміністративної справи, а також і підготовка, збір, подача від імені клієнта документів необхідних для захисту прав та інтересів клієнта в Запорізькому окружному адміністративному суді Запорізької області, за позовом Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області до ГУ Держпраці в Запорізькій області про визнання постанови протиправною та її скасування (а.с.46).

Представником позивача подано до суду:

- розрахунок витрат на правничу допомогу та Акт виконаних робіт станом на 25.09.2019, згідно якого позивачу надано послуг на 4500,00 грн. (а.с. 42-43),

- розрахунок витрат на правничу допомогу та Акт виконаних робіт станом на 17.10.2019, згідно якого позивачу надано послуг на 4500,00 грн. (а.с. 61-62).

Зважаючи на надані докази, суд вважає за необхідне частково стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, оскільки:

по-перше, представником позивача не надано суду належних доказів виконання послуг щодо підготовки позовної заяви;

по-друге, як свідчать матеріали справи, судове засідання 25.09.2019 проведено судом у письмовому провадженні без участі представників сторін;

по-третє, матеріали справи містять лише одне платіжне доручення про сплату послуг адвоката за договором від 21.08.2019 № 14 на суму 4500,00 грн.

Таким чином, витрати на правничу допомогу щодо підготовки відповіді на відзив, клопотань у справі, участь у судовому засіданні 17.10.2019 у розмірі (4500,00 грн.) суд вважає співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а, тому задовольняє заяву представника позивача про стягнення їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Ентузіастів, бул.11, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.25; ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 2134/581/НП/СП-ФС від 02.07.2019.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. стягнути на користь Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Ентузіастів, бул.11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул.Північне шосе, буд.25; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 30.10.2019.

Суддя І.В.Садовий