Справа № 520/7776/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 р. № 520/7776/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Чорнобай О.Є. ,

представника відповідача - Тертишного О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Борівської селищної ради, третя особа Борівська районна державна адміністрація Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №73 від 09.07.2019 року "Про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.05.2019 р. №53 "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.07.2019 р. відповідач прийняв незаконне Рішення №73 «Про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.05.2019р. № 53 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу» та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди». Згідно вказаного рішення позивачу скасовано дозвіл на розміщення вищезазначеної тимчасової споруди та вирішено звернутися до відділу містобудування та архітектури житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації, щодо розгляду питання анулювання вищезазначеного паспорту прив`язки тимчасової споруди, а також зобов`язано ФОП ОСОБА_1 в місячний термін (до 09.09.2019 р.) звільнити земельну ділянку в АДРЕСА_1 біля автомайстерні) від будівельних конструкцій.

З вищезазначеним Рішенням №73 від 09.07.2019 року позивач не погоджується та вважає його протиправним, оскільки ним було дотримано усі приписи Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, тому і було видано паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, який є дійсним з 05.05.2019 року до 05.05.2024 року, на розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 (біля автомайстерні), тобто наявні всі необхідні документи для розміщення тимчасової споруди, що свідчить про правомірність отримання паспорта прив`язки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та відсутність будь-яких порушень інтересів держави та територіальної громади.

Крім того зазначив, що відповідач не мав права скасовувати своє попереднє Рішення №53, оскільки відповідно до приписів цього рішення виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією ФОП ОСОБА_1 певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів щодо розміщення тимчасової споруди, і позивач, як суб`єкт цих правовідносин, заперечував і заперечує проти його зміни чи припинення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 23.10.2019 р. об 11:30 год.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, згідно наданого до суду відзиву зазначив, що Рішенням виконавчого комітету Борівської селищної ради №53 від 14 травня 2019 року «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу» було надано згоду ФОП - ОСОБА_1 на розміщення тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту у автомобілів та шиномонтажу, в АДРЕСА_1 автомайстерні), площею 29 кв.м. Винесено на розгляд сесії селищної ради питання щодо укладання із ФОП ОСОБА_1 договору користування місцем розташування тимчасової споруди. 02 липня 2019 року під час розгляду вказаного питання на LVIII сесії Борівської селищної ради VII скликання, депутатами селищної ради було виявлено, що в наданих ОСОБА_1 документах, а саме: в листі погодження розташування земельної ділянки під розміщенням тимчасової споруди, в частині погодження із відповідними службами, зазначена печатка юридичної особи публічного права - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Харківській області, , яка перебуває в стані припинення з 09.12.2015 року.

У зв`язку з неналежним оформленням документів наданих гр. ОСОБА_1 , а саме відсутності погодження з органом Національної поліції в листі погодження земельної ділянки під розміщенням тимчасової споруди, рішення про надання дозволу на укладання Договору на тимчасове користування місцем розташування тимчасової споруди селищною радою на пленарному засіданні не приймалося та виконавчий комітет Борівської селищної ради в межах наданих йому повноважень прийняв рішення №73 «Про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.05.2019 р. №53 «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу» та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди». Враховуючи вищезазначене, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час ті місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, правом надання до суду пояснень не скористався.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем: дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємцем 24.06.2011 №0002170, основним видом діяльності згідно з КВЕД є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20).

Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації 05.04.2019 р. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки (реєстраційний №01/04-19) тимчасової споруди (ТС) - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу по АДРЕСА_1 . (а.с.15).

Позивач звернувся до Виконавчого комітету Борівської селищної ради з заявою щодо розміщення на території АДРЕСА_1 № 49-е (біля автомайстерні) тимчасової споруди (ТС) - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу та рішенням Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №53 від 14.05.2019 р. "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" надано згоду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розміщення тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу по АДРЕСА_1 автомайстерні ) , площею 29 кв.м.

Вищезазначеним рішенням №53 від 14.05.2019 р. вирішено винести на розгляд сесії селищної ради питання щодо укладання із ФОП ОСОБА_1 договору користування місцем розташування тимчасової споруди в АДРЕСА_1 біля автомайстерні); зобов`язано ФОП ОСОБА_1 укласти договір про вивезення побутових відходів з Борівським комунальним підприємством «Житлово-комунальне господарство»; відновити благоустрій; забезпечити прилеглу територію освітленням у вечірній та нічний час.

Листом Виконавчого комітету Борівської селищної ради №461 від 03.07.2019 р. повідомлено позивача, що 02.07.2019 р. на засіданні LVIII сесії Борівської селищної ради VII скликання було розглянуто рішення виконкому селищної ради від 14.05.2019 р. №53 "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" з метою укладання договору користування місцем розташування тимчасової споруди в АДРЕСА_1 та в результаті обговорення рішення не прийнято.

Рішенням Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №73 від 09.07.2019 року "Про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.05.2019 р. №53 "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди» скасоване рішення рішенням Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №53 від 14.05.2019 р. "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу", зобов`язано гр. ОСОБА_1 в місячний термін (до 09.08.2019 року) звільнити земельну ділянку в АДРЕСА_1 біля автомайстерні) від будівельних конструкцій; вирішено звернутися до відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації щодо розгляду питання для анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу по АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 .

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини четвертої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, а з внесенням змін до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» скасовані повноваження сільських, селищних, міських рад в частині надання дозволу на розміщення на території об`єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торгового та іншого призначення.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», якою визначено повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів, встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів (частина перша) належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою, а до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; 14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011року (далі Порядок), яким визначені механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, в тому числі отримання паспорту прив`язки тимчасової споруди та підстави анулювання дії паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Згідно з вказаним Порядком до повноважень виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської, районної ради та районної державної адміністрації, відноситься:

затвердження своїм рішенням (розпорядженням, наказом) комплексної схеми розміщення тимчасової споруди та архітипу, що розроблені за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради (пункт 1.6 Порядку);

розміщення тимчасових споруд під час проведення ярмарок, державних та місцевих святкових, урочистих масових заходів на строк проведення таких заходів у порядку, встановленому органами місцевого самоврядування (пункт 1.11 Порядку).

Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1). Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункти 2.1 та 2.2 Порядку) з вичерпним переліком документів, що визначені пунктом 2.3 Порядку.

Пунктом 2.4 Порядку визначено, що відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю. У такому випадку строк розгляду заяви становить п`ятнадцять робочих днів.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом трьох робочих днів з дня такого визначення відповідності намірів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.

Після розміщення ТС замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив`язки. (пункт 2.23 Порядку)

Отже, повноваження виконавчих органів сільської, селищної, та міської ради в питанні розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є чітко визначеними і обмеженні приписами Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 року, відповідно якого процедура оформлення та анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд знаходиться поза межами повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 405/1317/15-а.

Крім того, суд зазначає, що для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів України" ( 2807-15 ); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно. (пункт 2.6 Порядку).

Пунктом 2.7 Порядку визначено, що паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Згідно з пунктом 2.27 Порядку, дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов: недотримання вимог паспорта прив`язки при її встановленні; невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки; надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.

Отже, аналізуючи вищезазначені норми, суд приходить до висновку, що оформлення та анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд відноситься до компетенції органу з питань містобудування та архітектури, а не виконавчого комітету відповідної ради.

Як вбачається з матеріалів справи, Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації 05.04.2019 р. Фізичній особі-підприємцю Калюзі Олексію Сергійовичу видано паспорт прив`язки (реєстраційний №01/04-19) тимчасової споруди (ТС) - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу по АДРЕСА_1 , а до Виконавчого комітету Борівської селищної ради позивач звернувся з заявою саме щодо розміщення на території АДРЕСА_1 (біля автомайстерні) тимчасової споруди (ТС) - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу для провадження підприємницької діяльності.

Враховуючи те, що процедура оформлення та анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд знаходиться поза межами повноважень виконавчих комітетів місцевих рад, а спеціальним нормативно-правовим актом такі повноваження покладені на орган з питань містобудування та архітектури, суд доходить до висновку, що рішення Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №73 від 09.07.2019 року "Про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.05.2019 р. №53 "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди" є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем не у межах повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією та чинним законодавством.

Оскільки ж відповідач діяв поза межами своїх повноважень, наявність чи відсутність факту порушення позивачем вимог паспорту прив`язки, зокрема, встановлення факту надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 Порядку, не має правового значення при вирішенні даного спору, оскільки наявність чи відсутність факту порушення позивачем вимог паспорту прив`язки, може встановлюватись виключно органом з питань містобудування та архітектури, з підстав віднесенням вказаних питань саме до його компетенції.

При цьому, суд зазначає, що Конституційний Суд України в своєму рішенні «У справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування)» № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Суд зазначає, що при отриманні паспорту прив`язки (реєстраційний №01 / 04-19) тимчасової споруди (ТС) - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу, виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією ФОП ОСОБА_1 певних суб`єктивних прав та інтересів щодо розміщення тимчасової споруди.

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №53 від 14.05.2019 р., яке в свою чергу породжує певні правові наслідки, надано згоду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розміщення тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу по АДРЕСА_1 автомайстерні ) , площею 29 кв.м., вказане право на розміщення тимчасової споруди, надане зазначеним рішенням, було реалізовано позивачем шляхом розміщення тимчасової споруди, тим самим вказане рішення було виконано.

Враховуючи вищезазначене, скасування Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Борівського району Харківської області рішення від 14.05.2019 р. №53 "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди" є неправомірним та суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.5 рішення Конституційного Суду № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року.

Представником позивача заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даній справі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що згідно з ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі по тексту - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч.1 та ч.2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п.6 ст.1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ст.1 Закону № 5076).

На підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, наданої протягом розгляду справи, позивачем надано до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.08.2019 р., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та квитанцію про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката від 01.08.2019 р. в сумі 4000,00 грн.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, який є Додатком №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.08.2019 р., позивачем отримано правову допомогу, а адвокатом надано правову допомогу, а саме, ознайомлення з документами, наданими клієнтом, опрацювання (аналіз нормативно-правової бази стосовно спірного питання, надання правової консультації, здійснення правового висновку та визначення правової позиції, складання позовної заяви, здійснення копіювання долучених до справи документів, та участь у судових засіданнях.

Квитанцією від 01.08.2019 р. підтверджено сплату гонорару за правничу допомогу згідно договору від 01.08.2019 р.

Надані до суду документи свідчать про обсяг роботи, її вартість та фактично понесені витрати на сплату правничої допомоги.

При цьому судом не встановлено, що сплачена сума є неспівмірною зі складністю справи, ціною позову та значенням справи для сторони.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи та надані адвокатом послуги, а тому, враховуючи задоволення вимог адміністративного позову, суд дійшов висновку що заява представника позивача про відшкодування судових витрат пов`язаних з правничою допомогою підлягає задоволенню та на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сума витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. згідно квитанції №1677-3342-7631-3373 від 05.08.2019 р.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що розмір витрат з оплати судового збору, які підлягають відшкодуванню відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, складає 1921,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_2 ) до Виконавчого комітету Борівської селищної ради (вул. Миру, буд. 19, с.Борова, Борівський район, Харківська область, 63801, код 04397939), третя особа Борівська районна державна адміністрація Харківської області (вул. Центральна, буд. 1, с. Борова, Борівський район, Харківська область, 63801, код 04059467) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Борівської селищної ради Борівського району Харківської області №73 від 09.07.2019 року "Про скасування рішення виконавчого комітету селищної ради від 14.05.2019 р. №53 "Про розгляд заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо розміщення на території смт. Борова тимчасової споруди - пункт дрібного ремонту автомобілів та шиномонтажу" та анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди".

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Борівської селищної ради (вул. Миру, буд. 19, с.Борова, Борівський район, Харківська область, 63801, код 04397939) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин