Справа № 460/2615/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження процесуального строку
30 жовтня 2019 року м. РівнеСправа №460/2615/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., після одержання позовної заяви:
Житлово-комунальне підприємство "Сонячне"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, вимоги про сплату боргу,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Житлово-комунального підприємства "Сонячне" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, вимоги про сплату боргу.
Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, вказане судове рішення позивачем отримане 17.10.2019.
25.10.2019 від Житлово-комунального підприємства "Сонячне" надійшла заява про усунення недоліків. Серед іншого, доказів сплати судового збору позивач не долучає. Водночас, дана заява містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивач працював лише з розрахунковими рахунками, які були відкриті в Акціонерному товаристві "Комерційний банк "ПриватБанк", які на даний час є закритими. Крім того, за змістом податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік позивач не лише не отримував прибутки, а й мав збитки. Відтак, майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.132 КАС України).
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Водночас, частиною другою статті 8 Закону №3674-VI визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Тобто, за наявності визначених умов, суд може за відповідним клопотанням позивача відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати лише позивачів - фізичних осіб.
Положення Закону №3674-VI не передбачають умов для звільнення від сплати судового збору позивачів - юридичних осіб.
Крім того, у постанові від 17.05.2018 у справі №904/9117/17 Верховний Суд зазначив, що звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.
Відтак, єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору чи його відстрочення або розстрочення є майновий стан позивача. При цьому, визначення майнового стану є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану сторони.
Так, перевіривши доводи Житлово-комунального підприємства "Сонячне", покладені в основу заявленого клопотання, суд зазначає, що закриття позивачем розрахункових рахунків, відкритих в Акціонерному товаристві "Комерційний банк "ПриватБанк" станом на грудень 2018 року, не свідчить про відсутність рахунків у банківських установах на час пред`явлення позову до суду.
Також, відповідно до рядка за кодом "01" податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік позивачем отримано дохід у звітному (податковому) періоді. При цьому, фінансовий результат до оподаткування, зазначений в рядку за кодом "02" такої декларації, не дає підстав для висновку про неможливість сплати судового збору.
Інших доказів в обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем суду не надано.
Відтак, клопотання про звільнення від сплати судового збору є очевидно безпідставним та необґрунтованим.
При вирішенні даного клопотання судом враховано також практику Європейського Суду з прав людини, викладену у пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, де ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.
ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.
Таким чином, в розумінні ЄСПЛ, вимога щодо сплати судового збору, визначеного національним законодавством, не порушує права особи на доступ до суду, а переслідує законну мету.
З огляду на викладе, позивач повністю не усунув недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору.
Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначається строк усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали (ч.2 ст.169 КАС України).
Керуючись статтями 121, 169, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні клопотання Житлово-комунального підприємства "Сонячне" про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Продовжити Житлово-комунальному підприємству "Сонячне" процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 11.10.2019, тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Дорошенко Н.О.