Справа № 540/455/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/455/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенко О. В., Коваль М.П.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Франкевич Тамари Іванівни про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 18 грудня 2018 року № ХС2782/1497/НП/СПТД-ФС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 листопада 2018 року посадовими особами Головного управління Держпраці в Херсонській області (далі - ГУ Держпраці в Херсонській області) позивачу пред`явлено вимогу про допуск перевіряючих до інспекційного відвідування. ОСОБА_1 відмовила у допуску до проведення інспекційного відвідування, оскільки вважає, що перевіряючими не надано документи, передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а пред`явлене направлення не відповідає вимогам вказаного закону. Крім того, позивач вказує на те, що відсутній закон, який регламентує діяльність інспекції праці, а вимога про допущення до перевірки без належної законної мотивації є порушенням права особи знати свої права та обов`язки, законом не визначено таку форму державного контролю як інспекційне відвідування, тобто недопущення посадових осіб до такого заходу як інспекційне відвідування не визначається законом як правопорушення. Засобами поштового зв`язку позивачем отримано постанову від 18 грудня 2018 року № ХС2782/1497/НП/СПТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 372300 грн.. На думку позивача, остання зазначає, що оскаржена постанова є каральною та актом публічного переслідування, оскільки притягнення особи до відповідальності за недопущення посадових осіб до інспекційного відвідування є порушенням її прав та суперечить Конституції України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано штраф до ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), що виразилось у створенні перешкод для проведення інспекційного відвідування.

Не погоджуючись з рішенням окружного суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що позивач не є суб`єктом відповідальності за статтею 265 КЗпП України, так як він не є приватним підприємцем, який використовує найману працю. Так, ОСОБА_1 наголошує, що вона здійснює свою діяльність без використання найманої праці у зв`язку з тим, що її діяльність є невеликою та остання справляється з нею самостійно. В обґрунтування апеляційної скарги також вказано, що в акті інспекційного відвідування відсутні питання щодо змісту цього відвідування, а також така інформація відсутня в направленні на здійснення перевірки, а тому у суб`єкта господарювання були наявні підстави для не допуску до інспекційного відвідування перевіряючих відповідача. До того ж, суд першої інстанції встановив, що посадові особи пред`явили направлення, а не вручили копію направлення та наказу як того вимагає закон. Разом з цим, посилаючись на позицію Верховного Суду по справі № 814/2156/16, ОСОБА_1 вважає, що санкції визначені ч. 2 ст. 265 КЗпП України є адміністративними санкціями і застосовуються в порядку КУпАП, що не виконано відповідачем, а тому постанова не може вважатись законною. У зв`язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що 13 листопада 2018 року на адресу ГУ Держпраці у Херсонській області надійшов лист Дніпровської районної у м. Херсоні ради № 2-44/2052, у якому зазначено, що робочою групою з питань легалізації оплати праці та зайнятості населення, повноти сплати внесків до соціальних фондів Дніпровського район м. Херсона проводяться обстеження суб`єктів господарювання району з метою виявлення прихованої зайнятості. Під час обстеження виявлені та не усунені у встановлений термін порушення трудового законодавства з питань працевлаштування найманих працівників суб`єктом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» АДРЕСА_1 - 1 особа.

На підставі названої вище інформації ГУ Держпраці у Херсонській області прийнято наказ від 26 листопада 2018 року № 1225 "Про проведення інспекційного відвідування".

На виконання вказаного наказу, відповідачем видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 26 листопада 2018 року № 1584 зі строком дії з 27 листопада по 10 грудня 2018 року.

28 листопада 2018 року інспекторами праці Казиміром М. М. та Венгер О.В. пред`явлено позивачу посвідчення та направлення на проведення інспекційного відвідування, однак у зв`язку з недопуском їх до проведення інспекційного відвідування та ненаданням документів інспекторами, складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28 листопада 2018 року № ХС2782/1497/НП.

6 грудня 2018 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу та призначено розгляд справи на 10:30 год. 18.12.2018 р.

18 грудня 2018 року, першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. винесено постанову № ХС2782/1497/НП/СПТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 за створення перешкод інспектору праці у проведенні інспекційного відвідування накладено штраф у розмірі 372300 грн.

Відповідно до положень ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно із п. 7 цього Положення Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраця може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Отже, всупереч доводам позивача, Головне управління Держпраці у Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктами 12, 16, 18 Порядку № 295 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Абзацами 6, 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно із п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Положеннями зазначеного вище пункту штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громадами.

Пунктом 6 Порядку № 509 визначено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Частиною 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

В даному випадку таким нормативно-правовим актом є Порядок № 295, до якого відсилає стаття 259 Кодексу законів про працю України, що визначає порядок проведення контролю за дотриманням законодавства про працю.

Пунктом 8 Порядку № 295 передбачена можливість неповідомлення об`єкта контролю про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин у разі, якщо таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідування.

Приписами п.2 п. 11 цього Порядку № 295 встановлено, що інспектор праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування підприємства їх копії або витяги.

Таким чином, посилання позивача на ту обставину, що остання не повідомлялась про проведення перевірки, є недоречним, оскільки на думку контролюючого органу, у випадку ФОП ОСОБА_1 , повідомлення про проведення інспекційного відвідування могло завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Положеннями п.5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатом аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2,4-7 цього пункту.

Як зазначалося вище, підставою для проведення інспекційного відвідування став лист Дніпровської районної у м. Херсона ради від 13 листопада 2018 року № 2-44/2052, що відповідає вимогам п.5 Порядку № 295 (а. с. 33).

26 листопада 2018 року, на підставі названого листа, ГУ Держпраці у Херсонській області винесено наказ від № 1225 "Про проведення інспекційного відвідування".

Враховуючи викладене, при винесенні вказаного вище наказу про проведення інспекційного відвідування, ГУ Держпраці у Херсонській області діяло в межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог положень Порядку № 295.

28 листопада 2018 року, о 15 год. 35 хв. інспекторами праці Казиміром М. М . та Венгер О .В. здійснена спроба провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» .

Перед початком інспекційного відвідування інспектори праці Казимір М.М. та Венгер О .В пред`явили направлення на проведення інспекційного відвідування № 1584 від 28 листопада 2018 року особисто ФОП ОСОБА_1 яка була присутня на об`єкті відвідування: м. Херсон, вул. І. Куліка , 143 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ознайомившись з направленням на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відмовила інспекторам праці Казимір М.М. та Венгер О.В. у допуску до проведення інспекційного відвідування без пояснення причин відмови, про що свідчить власноручний запис та підпис позивача у названому направленні «До перевірки не допускаю. 28.11.2018 р. 15:35» ( а. с. 36).

Зазначена обставина позивачем не заперечується.

На виконання вимог приписів п. 16 Порядку № 295, інспекторами праці Казиміром М.М. та Венгер О.В. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28 листопада 2018 року № ХС 2782/1497/НП (а. с. 37).

За змістом вказаного акту створення перешкод у діяльності інспектора праці полягали у наступному: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

У зв`язку з відмовою від підпису, копію акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28 листопада 2018 року № ХС 2782/1497/НП направлено засобами поштового зв`язку ФОП ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 , поштове відправлення № 553 від 29 листопада 2018 року, яке згідно інформації програми «відстеження посилок Укрпошти» вручено члену сім`ї 30 листопада 2018 року (а. с. 39, 40, 41).

Повідомлення про розгляд справи о 10:30 год. 18 грудня 2018 року, від 6 грудня 2018 року № 01-08/1/3170 направлено на адресу реєстрації ФОП ОСОБА_1 . АДРЕСА_3 , поштовим відправленням № 690 від 7 грудня 2018 року, яке згідно інформації програми «відстеження посилок Укрпошти» вручено члену сім`ї 12 грудня 2018 року (а. с. 44, 45).

Розгляд справи про накладення штрафу відбувався 18 грудня 2018 року, без участі ФОП ОСОБА_1 ..

Примірник постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 18 грудня 2018 року № ХС2782/1497/НП/СПТД-ФС направлено на адресу реєстрації ФОП ОСОБА_1 . АДРЕСА_3 , поштовим відправленням № 467 від 18 грудня 2018 року, яке вручено члену сім`ї 19 грудня 2018 року (а. с. 47).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про підтвердження вчинення позивачем перешкод при здійсненні уповноваженими особами відповідача інспекційного відвідування, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 Кодексу законів про працю України.

При цьому, факт перешкоджання ФОП ОСОБА_1 у діяльності інспектора праці зафіксовано засобами відеотехніки, відеоматеріали долучені до акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 28 листопада 2018 року № ХС 2782/1497/НП (а. с. 48).

Апеляційний суд вважає також безпідставним твердження позивача, що останній не є суб`єктом відповідальності у розумінні ч. 2 ст. 265 КЗпП України, оскільки відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування, що підтверджено матеріалами справи.

Так, наведеною вище нормою прямо передбачений перелік суб`єктів, які можуть бути притягнені до відповідальності, зокрема юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ФОП ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу-підприємця з 24 листопада 2010 року.

В іншому випадку, якщо позивач не є приватним підприємцем, що використовує найману працю, як останнім зазначено в апеляційний скарзі, це не позбавляло права ФОП ОСОБА_1 . допустити перевіряючих до інспекційного відвідування та надати відповідні на це документи.

З приводу твердження ФОП ОСОБА_1 про неспіврозмірність штрафу, визначеного відповідно до ст. 265 КЗпП України, а саме щодо застосування максимальної санкції до позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Чинне законодавство України про працю не передбачає пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин для звільнення від відповідальності юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, з урахуванням виду встановленого порушення, розміру порушення, факту усунення порушення тощо.

Навпаки, відповідно до частини першої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, а частиною другою цієї статті чітко встановлено види порушень законодавства про працю та розмір відповідальності у вигляді штрафу за певний вид правопорушення законодавства про працю.

Окрім цього, неаргументованими є посилання позивача на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року по справі № 814/2156/16.

Зокрема, у названій постанові Верховного Суду мова йде про спір, в якому позивача одночасно притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та ч. 3 ст. 41 Кодексу України по адміністративні правопорушення за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), в той час як у межах спірних правовідносинах по даній справі є встановлення правомірності нарахування штрафу ФОП ОСОБА_1 передбаченого саме абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу відповідачем на ФОП ОСОБА_1 , передбачене абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, є правомірною, оскільки винесена з дотримання встановленої процедури, на законних підставах та в межах повноважень посадових осіб Головного управління Держпраці у Херсонській області.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про скасування постанови від 18 грудня 2018 року № ХС2782/1497/НП/СПТД-ФС, є правильним.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Франкевич Тамари Іванівни про скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.