Справа № 360/4549/19
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4549/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Чернявської Т.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови від 17 вересня 2019 року ВП № 60089879 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі позивач) до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправною та скасування постанову Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 17 вересня 2019 року ВП № 60089879 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» виконавчого збору у розмірі 19097,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Луганської області від 17 травня 2011 року по справі № 11/49/2011 стягнуто з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» борг за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 39220,51 грн, інфляційні нарахування в сумі 57573,58 грн, 3 % річних в сумі 19102,71 грн, пеню в сумі 49311,84 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн, державне мито в сумі 27735,42 грн та витрати на сплату державного мита у сумі 25500,00 грн, а всього 190944,64 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського управління юстиції від 12 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 28151597 з виконання наказу Господарського суду Луганської області у справі № 11/49/2011. Вказаною постановою було встановлено, що при невиконанні у добровільному порядку рішення в семиденний термін, виконання рішення буде відбуватись в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій.

19 серпня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн, яка на адресу позивача не направлялася. Про існування цієї постанови підприємство дізналося з реєстру виконавчих проваджень.

17 вересня 2019 року постановою головного державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганські області винесено постанову ВП № 60089879 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» витрат виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн.

Як стало відомо позивачу до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла заява стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про повернення виконавчого документа відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На момент повернення стягувачу наказу Господарського суду Луганської області від 17 травня 2011 року у справі № 11/49/2011 про стягнення з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» боргу за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 39220,51 грн, інфляційні нарахування в сумі 57573,58 грн, 3 % річних в сумі 19102,71 грн, пеню у сумі 49311,84 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн, державне мито в сумі 27735,42 грн та витрати на сплату державного мита у сумі 25500,00 грн, а всього 190944,64 грн, залишилась заборгованість у розмірі 151724,13 грн. Заборгованість за наказом Господарського суду Луганської області від 17 травня 2011 року у справі № 11/49/2011 сплачена позивачем самостійно.

На момент повернення стягувачу наказу Господарського суду Луганської області від 17 травня 2011 року у справі № 11/49/2011 про стягнення з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» боргу за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 39220,51 грн, інфляційні нарахування в сумі 57573,58 грн, 3 % річних в сумі 19102,71 грн, пеню у сумі 49311,84 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн, державне мито в сумі 27735,42 грн та витрати на сплату державного мита у сумі 25500,00 грн, а всього 190944,64 грн, залишилась заборгованість у розмірі 151724,13 грн, заборгованість з боргу за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у сумі 39220,51 грн сплачена самостійно позивачем у повному обсязі 21-25 жовтня 2013 року, про що листом від 20 серпня 2013 року за № 1637 повідомлено відповідача.

Позивач вказує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та розмір виконавчого збору обраховується лише з розміру фактично стягнутих сум. Позивач зауважує, що у даному випадку повернення виконавчого документа стягувачу відбулося внаслідок його відкликання, а не фактичного стягнення державним виконавцем, тобто без реального виконання рішення Господарського суду Луганської області.

З посиланням на положення статті 19 Конституції України, статей 1, 6, 11, 25, 27, 28 Закону України від 21 квітня 1991 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження), статей 27, 37, 40, 42 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, позивач вважає, що оскільки ним у добровільному порядку здійснювалась оплата за рішенням Господарського суду Луганської області та виконавче провадження закінчено не у зв`язку з фактичним виконанням, а у зв`язку з надходженням заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, у державного виконавця були відсутні законні підстави для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та, як наслідок, постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення на позовну заяву від 28 жовтня 2019 року за № 13940, в яких у задоволенні позовних вимог просить відмовити за необґрунтованістю (арк. спр. 58-59).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що 12 серпня 2011 року державним виконавцем на підставі статей 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Луганської області від 06 червня 2011 року № 11/49/2011 про стягнення заборгованості з Лисичанського спеціалізованого підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» в особі Лисичанської філії м. Лисичанськ боргу у розмірі 190944,64 грн, копії постанов направлено сторонам за вих. № 20741 від 15 серпня 2011 року. Оскільки у добровільний строк рішення боржником не виконано, 19 серпня 2011 року державним виконавцем на підставі статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн, копії постанови направлено сторонам простою кореспонденцією. 04 липня 2019 року до відділу надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про повернення виконавчого документа стягувачу. 26 липня 2019 року згідно з пунктом 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копії постанови направлено сторонам простою кореспонденцією за вих № 10748/17.6-41 від 26 липня 2019 року. Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, а саме, - у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. 17 вересня 2019 року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», відкрите виконавче провадження щодо постанови від 12 серпня 2011 року № 28151597 про стягнення виконавчого збору в сумі 19094,46 грн, копію постанови направлено Комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» рекомендованим листом № 320 та вручено 08 жовтня 2019 року.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 жовтня 2019 року о 16 год. 00 хв. із зазначенням, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 1-3).

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином в порядку, визначеному статтею 268 КАС України (арк. спр. 34-37, 57-57а). Відповідач у клопотанні від 28 жовтня 2019 року № 13941/17.6-41 просить розглянути справу за відсутності його представника (арк. спр. 60), позивач причини неявки представника у судове засідання суду не повідомив.

Частиною четвертою статті 287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець (частина третя статті 287 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (частина друга статті 268 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (ідентифікаційний код 13401321, місцезнаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Тепла, будинок 17) є боржником у виконавчому провадженні ВП № 60089879 з виконання постанови державного виконавця від 19 серпня 2011 року ВП № 28151597 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн, яке перебуває на виконанні у Лисичанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 31 жовтня 2019 року за № та Інформацією про виконавче провадження № 60089879 (арк. спр. 72-76, 78-80).

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції від 12 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 28151597 з виконання наказу № 11/49/2011, виданого 06 червня 2011 року Господарським судом Луганської області про стягнення 190944,64 грн з боржника Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», встановлено строк для добровільного виконання рішення терміном сім днів, попереджено, що виконання у примусовому порядку здійснюватиметься зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій (арк. спр. 11, 30-33, 63).

19 серпня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції у виконавчому провадженні ВП № 28151597 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн (арк. спр. 15, 30-33, 68).

За заявою стягувача про повернення виконавчого документа головним державним виконавцем Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову від 26 липня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 28151597 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою наказ № 11/49/2011, виданий 06 червня 2011 року Господарським судом Луганської області про стягнення 190944,64 грн з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» боргу в загальній сумі 190944,64 грн, повернуто стягувачу, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій виведені в окреме виконавче провадження (арк. спр. 30-33, 67).

Постановою головного державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 17 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60089879 з виконання постанови державного виконавця від 19 серпня 2011 року ВП № 28151597 про стягнення з боржника Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн (арк. спр. 9, 69, 78-80).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV), який був чинним на час відкриття виконавчого провадження ВП № 28151597 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону № 606-XIV).

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), згідно з яким примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною першою статті 40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2019 року у справі № 803/1461/17 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 83244173).

Як встановлено з матеріалів справи, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 липня 2019 року ВП № 28151597 прийнято саме на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII у зв`язку з надходженням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання».

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Як зазначено вище, 17 вересня 2019 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 60089879 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови державного виконавця від 19 серпня 2011 року ВП № 28151597 про стягнення з боржника Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн.

Позивачем суду не надано доказів оскарження постанови про стягнення виконавчого збору ані на час винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60089879, ані на час розгляду та вирішення даної справи.

Тобто, постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції від 19 серпня 2011 року ВП № 28151597 про стягнення з боржника виконавчого збору, яка у розумінні Закону № 606-XIV та Закону № 1404-VIII є виконавчим документом, не оскаржена позивачем у визначеному чинним законодавством порядку та не скасована, відповідно, підлягає виконанню з відкриттям виконавчого провадження відповідно до положень статті 26 Закону № 1404-VIII.

Правомірність винесення постанови від 19 серпня 2011 року ВП № 28151597 про стягнення з боржника виконавчого збору не є предметом доказування у межах розгляду даного спору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем вчинено дії, направлені на виконання постанови про стягнення з Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» виконавчого збору у розмірі 19094,46 грн, у відповідності із вимогами Закону № 1404-VIII. Вчинення аналогічних дій передбачала і попередня редакція Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачем суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця від 17 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 60089879 відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (ідентифікаційний код 13401321, місцезнаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Тепла, будинок 17) до Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (ідентифікаційний код 34864826, місцезнаходження: 93100, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Менделєєва, будинок 53) про визнання протиправною та скасування постанови від 17 вересня 2019 року ВП № 60089879 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 287 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Чернявська