Справа № 757/5613/19-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5613/19-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В. при секретарі - Ткаченко Ю.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонфари Марини Михайлівни , третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонфари Марини Михайлівни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно вимог якої позивач просить: визнати дії відповідача - поліцейської Управління патрульної поліції в м.Києві капрала поліції Фонфари Марини Михайлівни протиправними; скасувати постанову Серія ЕАВ №883298 від 30.01.2019 року про про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що зі змісту постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом автомобілем «Фольксваген Гольф» д/н НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.39 з додатковою табличкою до нього 7.17 (зона стоянки для інвалідів), чим порушив п. 33 ПДР. Проте, вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те що правила дорожнього руху не порушував, а дії відповідача при її винесенні є протиправними. Ухвалою судді від 18.02.2019 у справі відкрито провадження. Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили. Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами. Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. З даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 883298 від 30.01.2019, яка складена поліцейським УПП в м.Києві капралом поліції Фонфарою М.М., вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом автомобілем «Фольксваген Гольф» д/н НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.39 з додатковою табличкою до нього 7.17 (зона стоянки для інвалідів), чим порушив п. 33 ПДР. Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, ч. 1 ст. 9 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно ч.5 ст.122 КУпАП передбачено, що відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю". Згідно п. 33 ПДР Дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху. Дорожні знаки, що застосовуються в усьому світі можна розділити на дві системи: європейську і англосаксонську, з незначними відмінностями і доповненнями. Дорожні знаки в Україні, країнах СНД, Європі та багатьох інших країнах відповідають Віденської конвенції про дорожні знаки і сигналах. У відповідності до Правил дорожнього руху України, п. 34 пп. 34.1 дорожні розмітки 1.30 позначають місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю». Як зазначає позивач, він зупинив свій автомобіль поряд з розміткою місце для стоянки/зупинки інвалідів, а не на самому місці для стоянки/зупинки інвалідів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним. Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п.п. 33,34 пп. 34.1 дорожні розмітки 1.30 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не підтверджено належними доказами. Враховуючи, що відповідач не надав належних доказів вини позивача, при цьому обов`язок щодо доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене та керуючись Конституцією України, ст.ст. 77, 242, 250, 286, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, ст.ст. 122, 251, 222, 258, 280 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонфари Марини Михайлівни , третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити. Скасувати постанову серії ЕАВ №883298 від 30.01.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Остапчук Т.В.