Справа № 234/17241/18
Суддя: Нейло І. М.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/24/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ридош Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Білозуба Руслана Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Білозуба Руслана Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 30.10.2018 року інспектором патрульної поліції роти № 2 Білозубом Русланом Володимировичем було винесено постанову серія ВР № 334619 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито не мала при собі страховий поліс. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Білозуб Р.В. зупинив водія ОСОБА_1 30.10.2018 року о 13-00 год. за адресою: бул. Краматорський, 3 та звинуватив її в тому, вона нібито не має при собі страховий поліс. 30.10.2018 року о 13-20 год. за тією ж адресою бул. Краматорський, інспектор Білозуб Р.В. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 - Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положенням його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення не має, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку за адресою м. Краматорськ, вул . Совхозна , 20 , де розташоване Управління патрульної поліції м. Краматорська. Проте, інспектор Білозуб Р.В. положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив права позивача. Крім того, інспектор Білозуб Р.В. не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми справами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Білозуб Р.В. проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Разом з тим, після висловлювання звинувачень, інспектор Білозуб Р.В. виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Білозуб Р.В. грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Крім того, інспектор зупинив транспортний засіб не мавши причин. Причина «перевірка документів» була незаконною. Інспектор не надав посвідчення робітника патрульної поліції, відмовивши позивачу в запитанні. Інспектор запропонував розписатися за копію, яку не можливо прочитати.

Враховуючи викладене позивач вважає, що постанова серії ВР № 334619 від 30.10.2018 року про адміністративне правопорушення винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд прави у його відсутність.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив згідно якого під час патрулювання 30.10.2018 року поліцейським роти № 2 батальйону патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Білозубом Р.В. було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля ЗАЗ TF6960 номерний знак НОМЕР_1 в м. Краматорськ на бул. Краматорський біля буд. 3, керував транспортним засобом у якого на одному із розсіювачів світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив п. 31.4.3 ґ) ПДР України та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ) ПДР України. відповідач підійшов до водія, яким виявилась ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів, та попросив пред`явити документи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Позивач не мала при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 31.4.3 ґ) та п. 2.1 ґ) ПДР України, було прийняте рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, щодо водія ОСОБА_1 .

На підставі ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються однією посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Тобто, постанову було винесено за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так як санкція статті має більший розмір штрафу, ніж санкція ч.1 ст.121 КУпАП. Після чого, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, про що правопорушник розписався на зворотному боці Постанови. Поліцейський Білозуб Р . В. виніс Постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник погодився, підписавши Постанову, та отримав її копію.

Позивач оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Але жодного обґрунтованого доказу не надав. Твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху повністю не відповідають дійсності та обставинам справи. Факт вчинення правопорушень було зафіксовано нагрудними відеореєстраторами поліцейських, але у зв`язку з технічними особливостями апаратного забезпечення, що використовується для зберігання та опрацювання інформації, яка надходить з відеореєстраторів патрульних, терміни зберігання відеозаписів є обмеженими через технічні характеристики сховищ. Таким чином, відеозаписи за 30.10.2018 року не можуть бути надані, оскільки вони відсутні через неможливість подальшого зберігання.

Крім того, відповідач зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено розгляд справи безпосередньо за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем були виконанні вимоги ст. 280 КУпАП, а саме з`ясував що було умисно вчинене адміністративне правопорушення, за що правопорушник підлягає адміністративній відповідальності.

Підставою для зупинки автомобіля ЗАЗ TF6960 номерний знак НОМЕР_1 , стало те, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, у якого на одному із розсіювачів світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив п. 31.4.3 ґ) ПДР України. Відповідно до ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 2.1 ґ), 2.4 Правил дорожнього руху, відповідач мав право перевіряти наявність у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим накладення штрафу відбувалося у межах вимог чинного законодавства.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим органів, визначених у пункті 21.1 цієї статті, на їх вимогу. Аналогічне положення закріплено в пп. «ґ» п. 2.1 затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 Правил дорожнього руху.

Відповідач вважає, що постанова серія ВР № 334619 від 30.10.2018, у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною. Просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30.10.2018 року поліцейським роти № 2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Білозубом Русланом Володимировичем винесено постанову серія ВР № 334619 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.1 ст. 126 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно копії постанови 30.10.2018 року о 13 год. 00 хв. в м. Краматорську по бул. Краматорському біля буд.3 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ TF6960 номерний знак НОМЕР_1 , на якому на розсіюваних світлових приладах нанесено тонування, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, чим порушила пп. 31.4.3 «ґ» ПДР України, а також не мала при собі (не пред`явлено) поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1 «ґ» ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП, зокрема, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Пункт 1 ст. 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності - наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 1 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відносно доводів позивача, стосовно розгляду справи на місці зупинки, а ні за місцем знаходження органу, суд зазначає.

Інспектором було розглянуто адміністративну справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП та Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, в якому суд вирішив, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Місто Краматорськ є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція Управління, щодо розгляду відповідної категорії справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Управління. Тобто вищезазначені доводи позивача, не ґрунтуються на законі.

Дослідити в судовому засіданні оригінал спірної постанови не виявилось можливим у зв`язку з тим, що вона не була надана на адресу суду.

Згідно ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

Зважаючи на те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин зазначених у позові, тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною.

У відповідності до положень п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи недоведеність правомірності винесеної поліцейським постанови про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Білозуба Руслана Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Білозуба Руслана Володимировича серія ВР № 334619 від 30.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч. 1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Краматорського

міського суду І.М. Нейло