Справа № 440/2635/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/2635/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Пуленко М.І.

та представників відповідача: Трояна А.Г., Яковенка П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-2017" до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс-2017" (надалі - позивач, ТОВ "Фенікс-2017") звернулось до суду з позовом до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (надалі - Сільська рада, відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправним та скасування рішення двадцять третьої сесії сьомого скликання від 10 липня 2019 року "Про оголошення "сезону тиші" в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу".

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що спірним нормативно-правовим актом Сільської ради порушені права та законні інтереси ТОВ "Фенікс-2017", як користувача мисливських угідь. На переконання позивача, оспорюване рішення не відповідає вимогам до акта суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки його прийнято без достатніх правових підстав, за відсутності нормативного та документального обґрунтування, без проведення попередніх досліджень та слухань, залучення зацікавлених осіб до процесу ухвалення рішення. До того ж, у результаті ухвалення згаданого рішення позивач фактично позбавлений можливості виконати обов`язки, визначені договором про умови ведення мисливського господарства

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 81-82/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення. Зокрема, зазначив, що дане рішення ухвалене відповідно до пункту 37 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з огляду на доцільність запровадження сезону тиші з метою охорони середовища існування, умов розмноження, шляхів міграції птахів на території заказника площею 640,0 га.

3. Позиція третьої особи.

Третя особа про розгляд справи повідомлена завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не надала.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

4. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 7.08.19 підготовче засідання відкладено на 20.08.19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.19 (з урахуванням ухвали суду від 21.08.19) продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 2.10.19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 2.10.19 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 23.10.19 представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, наполягали на відмові у задоволенні позовних вимог.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань до суду не надала.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням наведеного вище, суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності представників позивача та третьої особи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням двадцять другої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради від 19.10.18 №905 "Про надання ТОВ "Фенікс-2017" у користування мисливських угідь на території Полтавського та Новосанжарського районів Полтавської області" позивачу надано у користування для ведення мисливського господарства мисливські угіддя площею 22437,08 га на території Полтавського та Новосанжарського районів Полтавської області строком на 49 років /а.с. 16-18/.

31.10.18 між Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Фенікс-2017" укладено договір про умови ведення мисливського господарства /а.с. 19-21/.

Пунктом 2.2. договору, окрім іншого, визначено, що ТОВ "Фенікс-2017" відповідно до статті 30 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" зобов`язується: з метою охорони та відтворення мисливських тварин в межах своїх мисливських угідь виділити не менше як 20 відсотків площі угідь, на яких полювання забороняється; протягом двох років з дня надання у користування мисливських угідь забезпечити їх упорядкування, неухильно виконувати затверджений перспективний план розвитку мисливського господарства; додержуватись встановлених правил, норм, лімітів і строків добування мисливських тварин; виконувати біотехнічні заходи, виділяти мисливські угіддя для охорони і відтворення мисливських тварин; дотримуватись термінів та методів обліку тварин по видах, вивчати стан та характеристики угідь і у встановленому порядку подавати цю інформацію органам, які здійснюють державний облік чисельності тварин та облік їх добування, ведення державного кадастру і моніторингу тваринного світу; здійснювати охорону державного мисливського фонду, додержуватись режиму охорони тварин, занесених до Червоної книги України і включених до Переліку видів тварин, які підлягають особливій охороні на території Полтавської області; проводити комплексні заходи, спрямовані на відтворення, у тому числі, штучне, мисливських тварин, збереження і поліпшення середовища їх перебування.

10.07.19 рішенням двадцять третьої сесії сьомого скликання Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області "Про оголошення "сезону тиші" в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу" вирішено з метою збереження та поліпшення середовища існування диких тварин, забезпечення умов збереження всього видового і популяційного різноманіття, запобіганню розорювання, пошкодження, ліквідації природних місць мешкання диких тварин (нір, барлогів, гнізд тощо) оголосити в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з 1 серпня 2019 року по 31 липня 2020 року включно, з обмеженням всієї господарської діяльності, всіх видів рубок, робіт та заходів, які є джерелом підвищеного шуму та неспокою, добуванням об`єктів тваринного світу (за винятком протипожежних заходів, надзвичайних ситуацій, наукових досліджень та обстежень, які проводяться відповідно до діючого законодавства) на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області /а.с. 15/.

У якості підстави для ухвалення цього рішення зазначено рішення виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради, висновок постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, раціонального природокористування, лист доктора педагогічних наук, професора, член-кореспондента НАПН, декана природничого факультету Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка Гриньової М.В., інформацію департаменту екології та природних ресурсів Полтавської ОДА щодо динаміки зменшення популяції біологічних видів від 15.02.17 №856/03-03-05.

Не погодившись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 13 Конституції України проголошує, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

У преамбулі до Закону України від 13.12.01 №2894-ІІІ "Про тваринний світ" визначено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. В інтересах нинішнього і майбутніх поколінь в Україні за участю підприємств, установ, організацій і громадян здійснюються заходи щодо охорони, науково обґрунтованого, невиснажливого використання і відтворення тваринного світу.

Статтею 38 названого Закону передбачено, що з метою збереження і відтворення тварин здійснення окремих видів використання об`єктів тваринного світу, а також вилучення з природного середовища тварин може бути обмежено або повністю заборонено на певній території чи на певні строки в порядку, передбаченому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною п`ятою статті 39 Закону України "Про тваринний світ" у період масового розмноження диких тварин, з 1 квітня до 15 червня, забороняється проведення робіт та заходів, які є джерелом підвищеного шуму та неспокою (пальба, проведення вибухових робіт, феєрверків, санітарних рубок лісу, використання моторних маломірних суден, проведення ралі та інших змагань на транспортних засобах).

А відповідно до частини сьомої цієї статті, з метою збереження і поліпшення екологічного стану окремих територій, визначених в установленому законом порядку такими, що мають особливу цінність як середовище існування рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, та цінних видів тварин, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, може розробляти і запроваджувати для цих територій більш суворі екологічні нормативи, ніж ті, що встановлені для всієї території України.

Статтею 54 Закону України "Про тваринний світ" визначено, що в інтересах охорони, раціонального використання та відтворення тваринного світу права власників і користувачів землі, лісів, водних об`єктів та інших природних ресурсів можуть бути обмежені законом і на них можуть покладатися відповідні обов`язки згідно з законом.

За змістом пункту 37 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

Відповідно до підпункту 3 пункту "а" частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

Поряд з цим, як визначено частиною першою статті 27 Закону України від 22.02.00 №1478-ІІІ "Про мисливське господарство та полювання", з метою охорони та відтворення мисливських тварин користувачі в межах своїх мисливських угідь виділяють не менш як 20 відсотків площі угідь, на яких полювання забороняється. Порядок визначення територій для цієї мети встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

За приписами частини другої статті 30 названого Закону, користувачі мисливських угідь зобов`язані, зокрема, додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків добування мисливських тварин; виконувати біотехнічні заходи, виділяти мисливські угіддя для охорони і відтворення мисливських тварин; раціонально використовувати державний мисливський фонд, не допускати погіршення екологічного стану мисливських угідь; проводити первинний облік чисельності і добування мисливських тварин, вивчати їх стан та характеристики угідь і в установленому порядку подавати цю інформацію органам, які здійснюють державний облік чисельності тварин та облік їх добування, ведення державного кадастру і моніторингу тваринного світу; проводити комплексні заходи, спрямовані на відтворення, у тому числі штучне, мисливських тварин, збереження і поліпшення середовища їх перебування.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

З урахуванням наведених вище положень чинного законодавства, суд погоджується з доводами представників відповідача про те, що до компетенції органів місцевого самоврядування відноситься ухвалення рішень про оголошення "сезону тиші" - природоохоронного заходу, який має на меті охорону ареалу існування тварин та птахів на час їх розмноження і відтворення популяції.

Разом з цим, суд зауважує, що період, на який може бути оголошено сезон тиші органом місцевого самоврядування, чітко визначений у законі (частина п`ята статті 39 Закону України "Про тваринний світ"), а саме - з 1 квітня до 15 червня поточного року. Натомість, встановлення тривалості "сезону тиші" на більш тривалий строк на територіях, що відносяться до природно-заповідного фонду, відноситься до виключної компетенції Міністерства екології та природних ресурсів України, як те передбачено частиною сьомою статті 39 Закону України "Про тваринний світ".

Проте спірним рішенням сезон тиші оголошено на період з 1 серпня 2019 року по 31 липня 2020 року. При цьому відповідачем фактично процитовано норму частини сьомої статті 39 Закону України "Про тваринний світ", відповідно до якої ці повноваження надані центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, яким є Мінприроди.

Крім того, суд зазначає, що будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від органу влади враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, зокрема тих, що ґрунтуються на припущеннях, а не на конкретних обставинах.

Відповідачем в основу спірного рішення фактично покладено лист декана природничого факультету Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка Гриньової М. В . від 11.06.19, у якому автором зазначено, що Ботанічний заказник загальнодержавного значення "Перещепинський" площею 640 га є унікальною територією природно-заповідного фонду Полтавської області, розташований на шляху міграції численних видів птахів, а згідно законодавства України полювання на птахів та тварин, які перебувають у стані природної волі на території всіх видів заказників, категорично заборонено /а.с. 88/.

Суд за клопотанням представника позивача ухвалою від 2.10.19 витребував від Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка усі наявні письмові докази, що стали підставою для підготовки листа-звернення декана природничого факультету Гриньової М.В. від 11.06.19 (без вихідного номера) разом з письмовими поясненнями щодо підстав його складення.

На виконання ухвали суду в.о. ректора Сітарчук Р.А. листом від 9.10.19 вих.№3068/01-60/61 повідомив про неможливість надання витребуваних судом доказів з огляду на перебування авторки листа від 11.06.19 у щорічній відпустці та відсутність у ВНЗ як самого листа, так і фактів обліку звернень та надання відповідей на них у базах реєстрації кореспонденції Університету /а.с. 160/.

Наведене вище є підставою для висновку, що лист від 11.06.19 містить особисту думку пані Гриньової М.В. , що, до того ж, не підтверджена жодними документальними доказами.

Стосовно тверджень про заборону полювання на територіях, що відносяться до природно-заповідного фонду, суд враховує, що позивачем на виконання вимог статті 27 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" затверджено Проект організації і розвитку мисливського господарства ТОВ "Фенікс-2017", що погоджений з Полтавським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, а також Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації /а.с. 178-185/. У цьому проекті позивачем визначено місця розміщення відтворювальних ділянок, на території яких полювання категорично заборонено /а.с. 183-184/. Пунктом 2 визначено, що відтворювальна ділянка створюється на території ботанічного заказника загальнодержавного значення "Малоперещепинський" площею 640 га.

Таким чином, на території ботанічного заказника загальнодержавного значення "Малоперещепинський" площею 640 га ТОВ "Фенікс-2017" передбачено розміщення відтворювальної ділянки, полювання в межах якої заборонено в силу наведених вище приписів Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

Відтак, відповідачем не доведено доцільність оголошення "сезону тиші" на території відтворювальної ділянки, на якій полювання заборонено в силу положень закону.

У судовому засіданні представники відповідача посилались на те, що при ухваленні спірного рішення Сільською радою враховані відомості про тенденції зменшення популяції дичини та парнокопитних тварин, викладені у листі Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської облдержадміністрації від 15.02.17 №856/03-03-05 /а.с. 90-92/.

Однак, дослідивши в судовому засіданні копію згаданого листа, суд зауважує, що у ньому наведена інформація за 2014-2016 роки, тоді як жодні дослідження за 2017-2019 роки Сільською радою не проводились. До того ж, інформація, наведена у даному листі, стосувалась виключно діяльності ПОГО "Мисливсько-рибальське товариство "Кречет", яке з 2017 року припинило користування згаданими мисливськими угіддями.

Водночас за даними первинного обліку мисливських тварин у мисливських угіддях ТОВ "Фенікс-2017", що проведений у лютому 2019 року, у мисливських угіддях підприємства обліковувались: лось - 2, олень благородний - 5, козуля - 75, кабан - 60, муфлон - 7, куниця лісова - 7, заєць - 900, борсук - 10, бобер - 15 /а.с. 168/. При цьому у липні 2019 року позивачем випущено у мисливські угіддя 66 голів муфлона європейського та 72 голови оленя благородного. Черговий первинний облік чисельності тварин у мисливських угіддях має бути проведений позивачем після завершення сезону полювання 2019-2020 років у зимовий період 2020 року.

Назагал суд враховує, що представники відповідача у судовому засіданні достеменно не змогли пояснити доцільність оголошення спірним рішенням сезону тиші, постійно стверджуючи то про зменшення популяції диких птахів на території Сільської ради, то про розмноження дичини та її поширення в місцях проживання людей.

Стосовно тверджень представників відповідача про масове виникнення пожеж на території ботанічного заказника, суд зауважує, що надана відповідачем разом з відзивом на позов копія доповідної записки начальника Малоперещепинського МПО Яременка В.А. від 20.06.19 не визнається судом у якості належного та достовірного доказу у справі, адже в ній стверджується про виникнення на території заказника пожеж 31.03.19 та 17.06.19, що не свідчить про масовість даного явища /а.с. 93/. До того ж, матеріали справи не містять доказів наявності у начальника Малоперещепинського МПО Яременка В.А. спеціальної освіти, що було б підставою для висновку про достовірність його тверджень щодо знищення внаслідок пожежі гнізд диких водоплавних птахів разом з молодняком.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення є необґрунтованим, ухвалене без врахування наведених вище положень чинного законодавства та з перевищенням компетенції органу місцевого самоврядування.

При цьому суд визнає безпідставними доводи представників відповідача на те, що оспорюване рішення не порушує прав та законних інтересів позивача, адже ТОВ "Фенікс-2017" має право на ведення мисливського господарства, у т.ч., на території Малоперещепинської об`єднаної територіальної громади, а спірним рішенням обмежено ведення господарської діяльності на території Сільської ради.

Спірне рішення є нормативно-правовим актом, а тому суд, керуючись приписами пункту 1 частини першої статті 5, частини другої статті 9, пункту 1 частини другої статті 245, статей 264, 265 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та нечинним рішення двадцять третьої сесії сьомого скликання Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 10 липня 2019 року "Про оголошення "сезону тиші" в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу".

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "Фенікс-2017" частково.

Згідно з частиною першою статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частині рішення суду у виданні, у якому було офіційно опубліковано спірне рішення.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 22.07.19 №233 /а.с. 3/. Вказану суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено випискою про зарахування /а.с. 4/. Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої наведеної статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що передумовою для виникнення спору слугувало ухвалення відповідачем протиправного рішення, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати повністю.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 264, 265 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-2017" до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення двадцять третьої сесії сьомого скликання Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 10 липня 2019 року "Про оголошення "сезону тиші" в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (; вул. Незалежності, 44, с. Мала Перещепина, Новосанжарський район, Полтавська область, 39320) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-2017" (; вул. Полтавська, 1а, с. Байрак, Диканський район, Полтавська область, 38543) судові витрати у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Зобов`язати Малоперещепинську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частині рішення суду у виданні, у якому було офіційно опубліковано спірне рішення.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 4 листопада 2019 року.

Суддя О.О. Кукоба