Справа № 640/11291/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В., Мельничука В.П.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Правекс-Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні ВП № 29005443 про примусове виконання виконавчого напису №820 виданого 05.09.2011 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, а саме: замінити Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» на ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що на даний час право вимоги за кредитним та іпотечним договорами до боржника належить заявнику, а тому просив замінити стягувача у вказаному виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Правекс-Банк" на ОСОБА_2 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2019 року повернуто без розгляду заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2019 року та прийняти нову, якою задовольнити заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, повертаючи без розгляду заяву виходив з того, що статтею 379 КАС України не передбачено вирішення адміністративними судами питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судова колегія не підтримує правову позицію Окружного адміністративного суду міста Києва з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 вересня 2011 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. було звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику, ОСОБА_1. , та зареєстровано виконавчий напис нотаріуса за № 820.

Вказана квартира, на підставі договору іпотеки № 341-001/07Ф-2, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силко І.В. від 07.12.2007 року зареєстрованим № 5109, передана в іпотеку Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Правекс-Банк», в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії по програмі мультивалютного кредитування № 341-001/07Ф від 07.12.2007 року.

19 вересня 2011 року, на виконання виконавчого напису нотаріуса Підрозділом примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 29005443.

В подальшому, відповідно до умов Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26 травня 2017 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Правекс-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" останньому передано належне Публічному акціонерному товариству "Комерційний Банк "Правекс-Банк" право вимоги за кредитами, укладеними з банком, в тому числі за Договором про відкриття кредитної лінії № 341-001/07 від 07.12.2017 року.

26 травня 2017 року ОСОБА_1 надіслано повідомлення про передачу прав вимоги за Кредитним договором, та договорами іпотеки.

04.08.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" та ОСОБА_2 укладено договір № 04082017/02 куплі-продажу прав вимоги, п. 3.1 якого передбачено, що право вимоги до боржника переходять до покупця з моменту укладення даного договору та засвідчується підписанням Сторонами Акту прийому-передачі права вимоги, що є невідємною частиною цього Договору.

04 серпня 2017 року ОСОБА_1 надіслано повідомлення про передачу прав вимоги за Кредитним договором, та договорами іпотеки.

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 204 Цивільного кодексу України гарантується презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, приписами частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13 зазначено, що відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених статті 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд враховує, що ні норми Закону України "Про виконавче провадження", ні норми інших процесуальних кодексів не встановлюють, що такі справи підлягають розгляду у порядку іншого судочинства.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17 дійшла висновку, що в порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. В свою чергу, спори, пов`язані з виконанням рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) мають бути вирішені адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Отже, нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України "Про виконавче провадження"та статті 379 КАС України, зазначала, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення часткового задоволення апеляційної скарги та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2019 року скасувати, а справу за заявою ОСОБА_2 , зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Правекс-Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" про заміну сторони виконавчого провадження направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Мельничук В.П.

Повний текст постанови виготовлено - 30 жовтня 2019 року.