Справа № 709/1710/19
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1710/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ГУНП в Черкаській області (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалося, що стосовно позивача 12 вересня 2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за невиконання вимог п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Позивач вважав оскаржувану постанову необґрунтованою та незаконною. Вказував, що згідно з трудовим договором працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (даді - ФОП ОСОБА_2 ) 12 вересня 2019 року він повертався з рейсу з с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області і повинен був доставити вантажний автомобіль "MAN TGX 18.440", що належить роботодавцю, тобто ОСОБА_2 , до місця його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Під час зупинки вказаного автомобіля позивач пред`явив працівнику поліції копію акту, засвідченого головою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, відповідно до змісту якого ОСОБА_2 проживає в зоні дії знаку 3.3, а іншого заїзду до місця його проживання та стоянки автомобіля не має, однак працівник поліції на це ніяк не відреагував. Після цього на місце розгляду справи позивачем був викликаний власник авомобіля, однак поки він приїхав оскаржувана постанова вже була винесена, а його доводи щодо неправомірності прийняття такого рішення до уваги взяті не були. При цьому оскаржувана постанова та матеріали справи не містять жодних фактичних даних, встановлених показаннями технічних приладів або технічних засобів.Разом з тим, посилаючись на постанови Верховного Суду від 15 листопада 2018 році у справі

№ 524/5536/17, від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17, від 4 вересня 2019 року у справі № 211/4619/16-а, вважав за можливе врахувати їх під час прийняття судом рішення відносно належного документування доказів зі сторони працівника поліції. У зв`язку з викладеним позивач просив суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив справу розглянути без його та позивача участі, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив на позов, заяв чи клопотань не надіслав.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін та встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12 вересня 2019 року серії ДП 18 № 370098, винесеною поліцейським СРПП № 1 Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Зінченком О.О., позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с. 5). Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач 12 вересня 2019 року о 15:40, рухаючись по

вул. Центральній в смт. Чорнобай Черкаської області, керуючи автомобілем "MAN TGX 18.440" (д.н.з. НОМЕР_1 ), не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажним транспортним засобам заборонено", продовжив подальший рух в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 (в) ПДР України.

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 8.4 (в) ПДР України заборонні знаки, запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Дія дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Зі змісту позову вбачається, що позивач правопорушення не визнав, оскільки рухався вказаним транспортним засобом за маршрутом до місця доставки автомобіля, що вказано у подорожньому листі вантажного автомобіля від 12 вересня 2019 року

№ 107453 , а саме за адресою: АДРЕСА_1

(а.с. 11), тобто за місцем проживання власника, що належить йому згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 9). Про вказане він повідомив працівника поліції, надавши йому відповідні документи, зокрема копію акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Чорнобаївської селищної ради Черкаської області з підтвердженням місця проживання його роботодавця, тобто за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 10), однак останній ніяким чином на це не відреагував. На підтвердження своїх слів позивач змушений був викликати ФОП ОСОБА_2 , однак оскаржувана постанова вже була винесена до його прибуття, а доводи ОСОБА_2 про незаконність прийняття вказаної постанови були залишені без уваги.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що згідно з трудовим договором від 14 вересня 2018 року укладеним між ОСОБА_2 та позивачем, останній прийнятий на роботу водієм терміном на 1 рік (а.с. 7). Вказане також підтверджується копією наказу про прийняття на постійну роботу від 13 вересня 2018 року № 6 (а.с. 8). ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 27 квітня 2000 року серії В02 № 973142 (а.с. 6).

Суд визнає подорожній лист вантажного автомобіля від 12 вересня 2019 року

№ 107453 належним доказом, не дивлячись на скасування типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля, зокрема подорожнього листа вантажного автомобіля спільним наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10 грудня 2013 року № 1005/1454 "Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року № 488/346", оскільки скасування типової форми не свідчить про неможливість використання вказаного документу під час здійснення господарської діяльності.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису розмови ОСОБА_2 з працівниками поліції вбачається, що він надав їм оригінал вказаного акту, однак на той час оскаржувана постанова вже була винесена, а працівники поліції порадили йому в разі незгоди з нею оскаржити її в законному порядку до суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, будь-яких доказів на спростування позиції позивача, суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може, з-поміж іншого, скасувати постанову і закрити справу.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ГУНП в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12 вересня 2019 року серії ДП 18 № 370098, винесену поліцейським СРПП № 1 Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Зінченком О.О., про застосування до ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 (двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Чубай