Справа № 420/768/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/768/19
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області виконати абз.7 ч.4 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме вважати всі вимоги ОСОБА_1 , викладені в скарзі до ДФС України на вимогу про сплату недоїмки (ЄСВ) №Ф-1889-23-У, задоволеними ДФС України та їх виконати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 05 листопада 2018 року надіслав до ДФС України скаргу на вимогу про сплату боргу №Ф-1889-23-У, яку контролюючим органом отримано 09.11.2018р. За наслідками розгляду скарги ДФС України прийняло рішення №19662/В/99-99-11-05-02-25 з порушенням 30 денного строку встановленого абз.7 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Крім того, приписами цієї статті визначено, що якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. Посилають на вказану статтю, позивач вважає, що вимога про сплату ним недоїмки №Ф-1889-23-У є скасованою.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що за даними автоматизованої системи «Управління документами» ДФС України листі зі скаргою позивача отримало 12.11.2018р., що підтверджується штриховим кодом «№12223/інше від 12.11.2018». З урахуванням приписів абз.7 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», граничний строк надання відповіді на скаргу ФОП ОСОБА_1 на вимогу про сплату боргу з ЄСВ 12.12.2018р.

Крім того, відповідач звертає увагу, що ГУ ДФС в Одеській області не розглядало скаргу ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не має можливості виконати вимоги позивача, зокрема, вважати всі вимоги ОСОБА_1 , викладені в скарзі до ДФС України на вимогу про сплату недоїмки (ЄСВ) №Ф-1889-23-У, задоволеними ДФС України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги що дата реєстрації його скарги в ДФС України не є датою її надходження до контролюючого органу. З роздруківки з сайту "Укрпошти" вбачається, що ДФС України отримало скаргу 09 листопада 2018 року, а тому строк її виконання сплинув 11 грудня 2018 року. Надаючи відповідь на скаргу 12 грудня 2018 року, ДФС України порушено строк розгляду скарги. Крім того, апелянт зазначає, що не отримував спірну вимогу Ф-1889-23-У від на руки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 27.07.2006 року позивач зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в ГУ ДФС в Одеській області.

04.07.2018 ГУ ДФС в Одеській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1889-23У, якою ОСОБА_1 визначено суму заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 9 269,89 грн.

05 листопада 2018 року, не погодившись з зазначеною вимогою ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2018р. №Ф-1889-23 У, позивач звернувся до ДФС України зі скаргою від 05.11.2018р. про її скасування.

12 грудня 2018 року, за наслідками розгляду скарги ДФС України надіслано лист №19662/В/99-99-11-05-02-25, яким позивача повідомлено, що вимога ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2018р. №Ф-1889-23 У сформована для подання до органу державної виконавчої служби на суму зростання боргу, яка є узгодженою, у зв`язку з чим вона не може бути предметом оскарження в адміністративному порядку.

18 грудня 2018 року у зв`язку з порушенням ДФС України, на думку позивача, 30-ти денного строку розгляду скарги, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з листом щодо задоволення усіх його вимог, викладених у скарзі від 05.11.2018р. про скасування вимоги ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2018р. №Ф-1889-23 У; щодо скасування вимоги ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2018р. №Ф-1889-23 У; щодо зобов`язання ГУ ДФС в Одеській області оформити вимогу по недоїмці з єдиного соціального внеску і штрафом з урахуванням приписів Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Податкового кодексу України, законів України, судової практики Верховного Суду стосовно відображення у Вимозі з недоїмки ЄСВ заборгованості й штрафів за той період, коли вони виникли; вважати законною сплату ЄСВ 20 числа, відповідно до постанови ВС від 08.10.2018р. по справі №927/490/18, скасувавши роз`яснення з даного питання.

18 січня 2018 року ГУ ДФС в Одеській області листом №757/В/15-32-51-08-06 повідомило позивача про відсутність підстав для скасування вимоги ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2018р. №Ф-1889-23 У. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що скаргу ОСОБА_1 від 05.11.2018р. ДФС України розглянуто у строк, встановлений абзацом 7 ч. 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». З наведеного вбачається, що підстави для скасування вимоги ГУ ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2018р. №Ф-1889-23 У, у зв`язку із порушенням строку розгляду скарги на таку вимогу, відсутні.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ встановлено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зокрема зазначені у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

З наведеного вбачається, що ФОП, в незалежності від отримання доходу, повинен сплачувати ЄСВ у розмірі, визначеному Законом № 2464-VІ.

Пунктом 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 року № 449 та ст.25 Закону 2464-VI визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до приписів ч.4 ст.25 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

За обставинами справи, ОСОБА_1 отримав вимогу про сплату ЄСВ від 04.07.2018 №Ф-1889-23 21 серпня 2018 року. Зазначена обставина вбачається з листа, направленого позивачем до контролюючого органу 11.10.2018 року та спростовує доводи апеляційної скарги, що позивач не отримував спірну вимогу (а.с.6).

Тому 10-денний строк оскарження податкової вимоги від 04.07.2018 року сплинув ще 01 вересня 2018 року.

Разом з тим, зі скаргою до ДФС України позивач звернувся лише 05 листопада 2019 року, тобто з пропуском 10 денного строку на її оскарження, а отже на момент звернення зі скаргою спірна вимога вже вважалась узгодженою.

Відповідно до п.3 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та рішення про нарахування пенсі та накладення штрафу, затвердженого наказом Мінфіну від 09.12.2015 року № 1124, скарга, подана з порушенням порядку і строків, визначених п.3 розділу ІІ та пунктом 1 розділу ІІІ цього Порядку, не підлягає розгляду контролюючим органом, про що виноситься рішення про залишення скарги без розгляду.

Враховуючи, що позивачем подано скаргу на вимогу від 04.07.2018 року з пропущенням строку на її оскарження, зазначена скарга не підлягала розгляду та у відповіді ДФС України правомірно зазначено, що така вимога не є предметом оскарження в адміністративному порядку (а.с.9-9зв).

Крім того, через пропуск позивачем строку оскарження вимоги від 04.07.2018 року, до цієї вимоги не можуть бути застосовані норми п.4 ст.25 Закону № 2464-VІ щодо задоволення вимоги, оскільки вона вже є узгодженою і знаходиться на виконанні у виконавчої служби.

Судова колегія з огляду на дату отримання скарги (09.11.2018 о 23.00 (п`ятниця), реєстрація в ДФС 12.11.2018 (понеділок) та надання на неї відповіді (12.12.2018) також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо своєчасності надання ДФС України відповіді на скаргу позивача.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія також враховує, що 23 серпня 2019 року виконавчою службою винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню спірної вимоги від 04.07.2018 року № Ф-1889-23-У, у зв`язку із виконанням вимоги в повному обсязі, а отже предмет спору відсутній, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Також заслуговують на увагу і доводи відповідача стосовно того, що ГУ ДФС в Одеській області не направлялась та не розглядалась скарга позивача від 05 листопада 2018 року, а тому судова колегія приходить до висновку, що ГУ ДФС в Одеській області не є належним відповідачем у даному позові.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 1 152,60 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 152,60 грн., який підлягає сплаті на рахунок UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко