Справа № 420/6357/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6357/19
04 листопада 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій позивач просить суд:
Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Розглянувши дану позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, в тому числі, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Всупереч вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем не зазначено в позовній заяві:
- власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків;
- ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача, його номерів засобів зв`язку та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.
Отже, позивачу необхідно зазначити вказану інформацію щодо сторін у справі відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.
Суддя зазначає, що відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
У позовній заяві позивач визначила відповідачем по справі - Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Водночас, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міхновича М.О.
З оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що її прийнято головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міхновичем М.О.
Отже, позивачу необхідно визначитись із позовними вимогами в частині вірного зазначення органу виконавчої служби, посадовою особою якого прийнято оскаржувану постанову та надати суду відповідні уточнення до позовної заяви.
Згідно п.5 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається:
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
До позовної заяви позивачем додані копії документів, які перелічені в позовній заяві, однак, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів цих документів.
Водночас, суддя зазначає, що вищевказані документи жодним чином не засвідчені позивачем.
Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належним чином засвічені копії доказів, які додані до позовної заяви та зазначити інформацію про наявність у позивача або у іншої особи оригіналів цих доказів.
На вимогу ст. 94 КАС України, докази мають бути завірені належним чином відповідно до вимог законодавства України.
Згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Крім того, суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
При цьому, за приписами ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду:
- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку звернення визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
За твердженням позивача, на час винесення постанови позивачу не було відомо про наявність виконавчого провадження ВП №56145469 щодо виконання виконавчого напису нотаріусу, жодного документу, якій прямо чи опосередковано довів би до відома позивача про відкриття даного виконавчого провадження на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення не направлялось.
Із змістом оскаржуваної постанови, як вказує позивач, вона ознайомилась лише 17.10.2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.
Оцінюючи дані доводи позивача щодо дотримання нею строку звернення до суду із даним позовом, суддя зазначає наступне.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що у постанові про стягнення виконавчого збору ВП№56145469 від 28.06.2018 року міститься адреса боржника, яка зазначена у позовній заяві: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови), копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Проте, позивач, зазначаючи про те, що вона ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження, надає до суду лише оскаржувану нею постанову, проте без супровідного листа до неї щодо її направлення позивачу.
В свою чергу, здійснений позивачем напис про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання оскаржуваної копії постанови 17.10.2019 року жодним чином не підтверджує, що позивач не була обізнана про наявність постанови про стягнення виконавчого збору до 17.10.2019 року.
Крім того, як вбачається з копії заяви на ознайомлення з матеріалами справи від 07.10.2019 року, позивачу вже 30.09.2019 року було відомо про наявність оскаржуваної постанови.
Разом з тим, заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження датована 07.10.2019 року, при цьому, позивач ознайомилась з матеріалами лише 17.10.2019 року. В свою чергу, позивач не зазначила жодної обставини, яка б перешкоджала їй ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження до 17.10.2019 року, тобто відразу після з`ясування про наявність оскаржуваної позивачем постанови 30.09.2019 року.
Отже, як вбачається з викладеного, позивачу, принаймні, 30.09.2019 року було відомо про прийняття оскаржуваної постанови.
При цьому, до суду позивач звернулась з даним позовом лише 28.10.2019 року.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Як зазначено в ст. 8 Закону України, «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.
Відповідно до п. 2 Розділу VІ «Доступ до Системи та отримання інформації із Системи» Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року №2432/5, доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується через інструменти електронної ідентифікації відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», а також через ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження.
При цьому, система забезпечує:
- можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації;
- доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження.
Отже, позивач, принаймні, з 30.09.2019 року мала можливість ознайомитись із виконавчим провадженням через автоматизовану систему виконавчого провадження у будь-який зручний для неї час.
Суддя зазначає, що інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Таким чином, з огляду на викладене, вбачається, що позивачем пропущено строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 287 КАС України.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Разом з цим, позивачем не надано до суду клопотання про поновлення строків звернення до адміністративного суду та не вказано жодних причин пропуску строку звернення до суду.
Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.
Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з копією для відповідача): уточненої позовної заяви з урахуванням вищевикладеного суддею у даній ухвалі, визначених судом в даній ухвалі інформації, доказів та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 120, 123, 160, 161, 169 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко