Справа № 1.380.2019.001240
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9897/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя - Хома О.П., час ухвалення - 12:24, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - 22.08.2019р.),

в адміністративній справі №1.380.2019.001240 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України,

про визнання протиправною бездіяльності,

встановив:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС України, Командувача Сухопутних військ ЗС України, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправною бездіяльність Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України; 2) визнати протиправною бездіяльність Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що протиправна бездіяльність відповідачів полягала у безпідставному виключенні позивача зі списків військовослужбовців кандидатів до складу 18 окремого вертолітного загону Місії ООН у Демократичній Республіці Конго чергової ротації 2018-2019 року та непідписання додатку до Контракту про проходження військової служби.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху, відповідно до статей 123, 169 КАС України, у зв`язку з недоліками позовної заяви та у зв`язку з поданням позову після закінчення строків, установлених законом без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, і надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.04.2019 року позивач ОСОБА_1 разом з уточненим адміністративним позовом, подав до суду першої інстанції заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та визнання поважними причини пропущеного строку звернення до суду.

Провадження у справі за цим адміністративним позовом відкрито ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року. Цією ухвалою не вирішувалось питання щодо строку звернення до адміністративного суду.

Відповідачі позовних вимог не визнали, в суді першої інстанції подали відзиви на адміністративний позов.

Також представники відповідачів подали суду першої інстанції клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 , у зв`язку із пропуском без поважних причин строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року клопотання представників відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено повністю. Позовну заяву ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності - залишено без розгляду, на підставі п.8 ч.1 ст.240, ч.3 ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду та неповажністю причин пропуску такого строку.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 20.08.2019 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є протиправною, постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку поважні причини. Зокрема, не погоджується апелянт з тим, що про порушене право позивач дізнався з відповіді начальника Управління правового забезпечення Генерального штабу ЗС України - начальника юридичної служби ЗС України полковника юстиції М.В. Кушніра від 19.09.2019 р. на своє звернення №22303 від 29.08.2018 р.. З цього приводу зазначає апелянт, що до Управління правового забезпечення Генерального штабу позивач не звертався. Також немає будь-яких доказів того, що заступник Генерального прокурора України - Головного військового прокурора, якому було адресовано звернення №22303 від 29.08.2018 р., уповноважував ОСОБА_2 надавати відповіді від його імені. Тому на думку апелянта, його право на звернення в порядку ст.110 ДС ЗС України залишається нереалізованим, а є триваючим. Наведені обставини пропущеного строку звернення до суду вважає апелянт поважними.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати ухвалу суду від 20.08.2018 року про залишення позовної заяви без розгляду, та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Представник Командування Сухопутних військ ЗС України подав відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити позивачеві в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржену ухвалу суду від 20.08.2019 року без змін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Так, відповідно до ч.1, ч.5 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, строк для звернення до суду у справах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є спеціальним строком, який обмежується місячним терміном.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Із матеріалів адміністративної справи видно, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, зокрема, у зв`язку з поданням позову після закінчення строків, установлених законом без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, і надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 51).

На виконання вказаної ухвали суду від 19.03.2019 року, позивачем 02.04.2019 року подано суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, із наведенням причин його пропуску (а.с. 57).

Також, відповідачі в суді першої інстанції заявляли клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , у зв`язку із пропуском без поважних причин строку звернення до суду з позовом (а.с. 90, 118, 123).

Про залишення позовної заяви без розгляду було вказано і у відзиві відповідача Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на адміністративний позов (а.с. 75).

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем ОСОБА_1 строку звернення до суду із даним адміністративним позовом та наявності підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку, судом першої інстанції вірно враховано, що листом Голови комісії - начальника командного центру - заступник начальника Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України Загороднього О.М. від 03.08.2018 року ОСОБА_1 повідомлено про підстави не включення його до списків військовослужбовців кандидатів до складу 18 окремого вертолітного загону Місії ООН зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго ротації 2018-2019 р.р. (а.с. 27).

Також судом першої інстанції вірно встановлено та враховано, що ОСОБА_1 звернувся до Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора з письмовим зверненням, зареєстрованим за №22303 від 29.08.2018 р. щодо виключення його із списків військовослужбовців кандидатів до складу 18 окремого вертолітного загону Місії ООН зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго ротації 2018-2019 р.р., за результатами розгляду якого, начальником Управління правового забезпечення Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України надано відповідь №3316 1316 від 19.09.2018р. про правомірність дій службових осіб Генерального штабу та Управління армійської авіації Сухопутних Військ Збройних Сил України при складанні уточнених списків військовослужбовців кандидатів до складу 18 окремого вертолітного загону Місії ООН зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго ротації 2018-2019 р.р. та підстави не включення позивача до цих списків (а.с. 29).

При вирішенні заяви позивача щодо поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що позивач вказав 29.08.2018 р. як дату, коли йому стало відомо про порушення його права, у зв`язку з чим скористався правом на звернення, передбачене статтею 110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

З цього приводу судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно ст.110 ДС Збройних Сил України, усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Тобто, вказаною нормою передбачено право особи, яка не погоджується із рішеннями, діями (бездіяльністю) щодо неї командирів чи інших військовослужбовців у разі порушення їх прав, законних інтересів та свобод, на звернення до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів з цього приводу.

При цьому, таке звернення є альтернативним способом захисту своїх прав, а не досудовим порядком вирішення спору.

Оскільки, про порушення свого права позивач дізнався після отримання відповіді від 19.09.2019 р. на своє звернення від 29.08.2018 р., тому саме з цієї дати у позивача виникло право на оскарження дій та бездіяльності відповідачів, а отже з цього часу слід обраховувати місячний строк звернення до адміністративного суду.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що відповідна позовна заява подана до суду 18.03.2019 року за вх.№9034, що підтверджується відміткою Львівського окружного адміністративного суду (а.с. 3).

Таким чином, адміністративний позов подано з пропуском місячного строку на звернення до суду у спорах щодо проходження публічної служби, так і трьохмісячного строку, передбаченого у разі досудового врегулювання спору.

Суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що на своє звернення №22303 від 29.08.2018 р. позивач відповіді фактично не отримав, оскільки таке було адресовано заступнику Генерального прокурора України - Головного військового прокурора, а не начальнику Управління правового забезпечення Генерального штабу ЗС України - начальнику юридичної служби ЗС України полковника юстиції М.В. Кушніру.

З цього приводу колегія суддів враховує доводи представника відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, що начальник Генерального штабу ЗС України є Головнокомандувачем ЗС України, який має у своєму підпорядкуванні начальників служб за відповідними напрямками. Після надходження звернення Генерального прокурора України - Головного військового прокурора, начальник Генерального штабу доручив виконання звернення ОСОБА_1 . №22303 від 29.08.2018 р. компетентній особі, а саме начальнику Управління правового забезпечення Генерального штабу ЗС України - начальнику юридичної служби ЗС України.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011р. визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Одночасно судом першої інстанції вірно зроблено покликання на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» де вказано, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Судом першої інстанції також врахована правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 р. (справа №816/1630/17) про те, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність будь-яких обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску поважними, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, тобто з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду і відсутності підстав для визнання судом поважними причин пропуску такого строку.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №1.380.2019.001240 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складено 01.11.2019 року