Справа № 548/2001/16-а
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2001/16-а
Провадження №2-а/548/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за об"єднаними позовами ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_2 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 ; ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича при третіх особах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_6 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі Волошина Сергія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради від 20.09.2016 року №223 та №172, рішення 12-сесії Хорольської міської ради від 24.06.2016 року №320, рішення 64-сесії Хорольської міської ради від 20.01.2015 року №5

в с т а н о в и в :

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває вищевказана справа.

Позивачі звернулися до суду з вищевказаними позовами, мотивуючи їх тим, що рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 суперечить нормам чинного законодавства, чим порушує їхні законні права, а відтак є незаконним та підлягає скасуванню.

Позивачі просили визнати незаконним та скасувати рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320.

Крім того позивач ОСОБА_6 вказав, що рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 20.09.2016 року №172, рішення 64-сесії Хорольської міської ради від 20.01.2015 року №5 також суперечать нормам чинного законодавства, чим порушують його законні права, а відтак є незаконними та підлягають скасуванню.

Позивач ОСОБА_6 просив визнати протиправними та скасувати вищевказані рішення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 21.12.2016 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 21.12.2016 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за вищевказаним позовом- зупинено дію рішення Хорольської міської ради за № 320 від 24.06.2016 року, до остаточного вирішення справи і набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 23.12.2016 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 23.12.2016 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за вищевказаним позовом, - зупинено дію рішення Хорольської міської ради за № 320 від 24.06.2016 року, до остаточного вирішення справи і набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 23.12.2016 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 23.12.2016 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за вищевказаним позовом -зупинено дію рішення Хорольської міської ради за № 320 від 24.06.2016 року, до остаточного вирішення справи і набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 09.02.2017 року об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 548/2001/16-а за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання незаконним скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 з адміністративною справою 548/2018/16-а за позовом ОСОБА_2 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 та з адміністративною справою № 548/2016/16-а за позовом ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.09.2017 року залучено до участі в справі за вищевказаними об"єднаними позовами в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору на стороні позивачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 08.02.2018 року розгляд адміністративної справи за вищевказаними об"єднаними позовами вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 13.04.2018 року підготовче провадження у справі за вищевказаними об"єднаними позовами закрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 24.02.2017 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі Волошина Сергія Михайловича про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 20.09.2016 року №223.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 08.02.2018 року розгляд адміністративної справи за вищевказаним позовом, - вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 13.04.2018 року підготовче провадження у справі за вищевказаним позовом закрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12.12.2018 року об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 548/2001/16-а за об"єднаними позовами ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання незаконним скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_2 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 ; ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича при третіх особах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 з адміністративною справою №548/242/17 за позовом ОСОБА_6 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі Волошина Сергія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради від 20.09.2016 року №223 та №172, рішення 12-сесії Хорольської міської ради від 24.06.2016 року №320, рішення 64-сесії Хорольської міської ради від 20.01.2015 року №5.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 24.01.2019 року закрито провадження у справі за об"єднаними позовами ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання незаконним скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_2 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 ; ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича при третіх особах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_6 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі Волошина Сергія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради від 20.09.2016 року №223 та №172, рішення 12-сесії Хорольської міської ради від 24.06.2016 року №320, рішення 64-сесії Хорольської міської ради від 20.01.2015 року №5, - в частині оскарження рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради №188 від 11.08.2016 року та №223 від 20.09.2016 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився., хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Представник позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Павелко Р.С. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області Бибик В.В. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив: розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд дослідивши показання представників позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та представника відповідача надані ними ву судових засіданнях, врахувавши позицію третьої особи ОСОБА_4 з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вищезазначеними нормами права передбачено право особи звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Враховуючи вимоги КАС України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

З огляду на зазначене, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до ч.1 ст.22 КАС України, місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Посилаючись на те, що спірний Порядок порушує вимоги чинного законодавства та суперечить вимогам Земельного кодексу України, Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, в частині порядку формування складу комісії по визначенню розміру збитків та іншим нормативно-правовим актам, позивачі звернулися до суду з вимогами визнати незаконним та скасувати рішення Хорольської міської ради від 24.06.2016 року № 320 «Про затвердження Порядку визначення та відшкодування територіальній громаді міста Хорол в особі Хорольської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення земельного законодавства", рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 19.07.2016 року № 172, рішення № 5 Хорольської міської ради Полтавської області від 20.01.2015 року "Про рішення Вищого адміністративного суду України щодо нормативної грошової оцінки земель міста Хорол".

В судовому засіданні встановлено, що 24.06.2016 року дванадцятою сесією сьомого скликання Хорольської міської ради було прийнято рішення №320 (далі по тексту Рішення 320), яким затверджено Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Хорол в особі Хорольської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства (далі по тексту Порядок).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі та треті особиіз самостійними вимогами на предмет спору на стороні позивачів вказують, що спірний Порядок суперечить ряду нормативно-правових актів та встановлює додаткові підстави притягнення до цивільно-правової відповідальності, а також перекладає функцію контролю за використанням земель комунальної власності на землекористувачів.

За змістом пункту 3 спірного Порядку, останній встановлює єдину процедуру відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді міста Хорол внаслідок порушення вимог земельного законодавства. Фізичні та юридичні особи, у разі використання ними земель міста з порушенням вимог земельного законодавства України, повинні відшкодувати територіальній громаді міста Хорол в особі Хорольської міської ради збитки, спричинені їх діями або бездіяльністю. Збитки відшкодовуються внаслідок:

-неодержання доходів, у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (зокрема, у разі самовільного зайняття земельної ділянки);

-використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону;

-неодержання доходів у зв`язку з порушенням умов договору оренди (нецільове використання);

-інших випадків, коли особа використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю.

Виходячи зі змісту рішення Хорольської міської ради № 320 від 24 червня 2016 року та затвердженого ним Порядку, останній розроблений з метою посилення контролю за використанням земель, створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення розмірів збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства та їх відшкодування територіальній громаді м. Хорол в особі Хорольської міської ради.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним; своєчасна сплата земельного податку або орендної плати, відповідно до статті 96 Земельного кодексу України є обов`язком землекористувачів; статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками у розумінні пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки; е) використання земельних ділянок для потреб нафтогазової галузі.

Положеннями частин першої та третьої статті 157 Земельного кодексу України врегульовано, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, пункт 3 якого передбачає, що відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені або необхідні витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що нормативно-правові акти, на підставі яких розроблено спірний Порядок, не містять вичерпного переліку випадків, настання яких призводить до утворення збитків, що підлягають відшкодуванню.

Частиною першою статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції (частина перша статті 131 Конституції України).

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 144 Конституції України, статей 59, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Проаналізувавши вищевикладене, суд, зважаючи на наявність у відповідача повноважень щодо вирішення питань місцевого значення, в тому числі щодо регулювання земельних відносин, вважає спірний Порядок таким, що прийнятий відповідачем за наявності відповідних повноважень, у межах та у спосіб, які визначені чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення відповідача, яким затверджений Порядок, вищенаведеним вимогам не суперечить, будь-яких додаткових підстав цивільно-правової відповідальності (відшкодування шкоди власнику землі), спірним Порядком не встановлено.

Тому в задоволенні вимог позивачів та третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору на стороні позивачів про скасуванню рішення Хорольської міської ради № 320 від 24 червня 2016 року слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На підставі приписів вищевказаного Порядку рішенням Виконавчого комітету Хорольської міської ради № 172 від 19.07.2016 року "Про створення та склад комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам" (далі рішення №172) створено комісію по визначенню та відшкодуванню територіальній громаді міста Хорол в особі Хорольської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства та затверджено її персональний склад.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_6 зазначає, що спірним рішенням №172 порушується його право, як землекористувача, брати участь у роботі вищевказаної комісії, що в подальшому, на думку позивача, може призвести до прийняття нею не обґрунтованих рішень щодо можливого завдання збитків ОСОБА_6 за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

За пунктами 1, 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

З наведених норм порядку вбачається, що виконавчі комітети міських рад уповноважені створювати відповідні комісії для визнання збитків заподіяних власнику землі територіальній громаді, зокрема така можливість передбачена Земельним кодексом України та врегульована Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284.

Отже, виконавчі комітети міських рад повинні створити комісії для визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам.

Наведене узгоджується зі ст. 33, ч. 1 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 вищевказаного Закону, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Суд критично відноситься до доводів позивача ОСОБА_6 щодо не включення його до складу комісії, адже на підставі актів даної комісії неможливо стягнути грошові кошти чи інше майно. Наявність землекористувача у складі вищевказаної комісії, а також акти складені нею мають оцінюватися судом, який здійснюватиме розгляд справи про відшкодування збитків з точки зору їх допустимості та належності.

Таким чином, маючи повноваження утворювати вищевказані комісії, Виконавчий комітет Хорольської міської ради Полтавської області правомірно прийняв рішення від 19.07.2016 року № 172. Тому в задоволенні вимог позивача ОСОБА_6 про скасування рішенням Виконавчого комітету Хорольської міської ради № 172 від 19.07.2016 року слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

20.01.2015 року на шістдесят четвертій сесії Хорольської міської ради Полтавської області шостого скликання було прийнято рішення № 5 "Про рішення Вищого адміністративного суду України щодо нормативної грошової оцінки земель міста Хорол" (далі рішення №5).

У рішенні йдеться про те, що з 27 листопада 2014 року слід вважати, що нова нормативна грошова оцінка земель міста Хорола введена в дію з 01 січня 2014 року.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_6 зазначає, що при обрахунку розміру збитків відповідачем застосовано показники нової нормативної грошової оцінки земель м. Хорол, яка затверджена рішенням Хорольської міської ради № 523 від 27.12.2012 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хорол». На думку позивача, спірним рішенням №5 відповідач вирішив питання щодо часу введення в дію нової нормативної грошової оцінки земель міста Хорол, але жодним чином не вводив її в дію та безпідставно застосував її показники при обрахунку розміру збитків за користування земельною ділянкою

Під час розгляду судом вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Хорольської міської ради № 5 від 20.01.2015 року встановлено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Хорол затверджена пунктом 1 рішення тридцять шостої сесії шостого скликання Хорольської міської ради № 523 від 27.12.2012 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хорол», за наслідком оскарження вищевказаного рішення № 523 від 27.12.2012 року в частині строків введення його в дію та рекомендації податковим органам проводити нарахування земельного податку та приймати розрахунки плати за землю відповідно до нової нормативної грошової оцінки (пункти 6-8 даного рішення) постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року у справі №548/1263/13-а, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду від 27.11.2014 року визнано незаконними та скасовано пункти 6-8 рішення Хорольської міської ради № 523 від 27.12.2012 року, якими визначено термін введення в дію нормативно-грошової оцінки та відповідні рекомендації податковим органам.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права

Відповідно до ст. 271.2 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Залишаючи в силі постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 15.01.2014 року у справі № 548/1263/13-а Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 27.11.2014 року вказав, що відповідно до приписів податкового та бюджетного законодавства, строк введення в дію нової нормативної грошової оцінки землі повинен був бути визначений з 01.01.2014 року.

Слід звернути увагу на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі № 548/1263/13-а, відповідно до якої суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 24.02.2015 року, вказав, що позивачем у даній справі заявлено позовні вимоги про скасування пунктів 6-8 оскаржуваного рішення 36 сесії Хорольської міської ради 6 скликання від 27.12.2012 року №523; судами першої, апеляційної та касаційної інстанції розглядалось саме питання правомірності або неправомірності оскаржуваних пунктів рішення, а не питання визначення дати, з якої це рішення повинно бути введено в дію. До того ж даний суд зауважив, що пункти 6-8 рішення Хорольської міської ради від 27.12.2012 року № 523 за наслідками розгляду судом касаційної інстанції справи про його оскарження було скасовано, тобто є недійсними з моменту його прийняття.

20.01.2015 року Хорольською міською радою прийнято рішення № 5 «Про рішення Вищого адміністративного суду України щодо нормативної грошової оцінки земель міста Хорол», відповідно до якого Хорольська міська рада вирішила, що з 27 листопада 2014 року вважати, що нова нормативна грошова оцінка земель міста Хорола введена в дію з 01.01.2014 року. Виходячи зі змісту мотивувальної частини даного рішення, воно було прийнято на виконання ухвали Вищого адміністративного суду від 27.11.2014 року прийнятої за результати розгляду касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року у справі №548/1263/13-а за позовом ОСОБА_12 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання рішення незаконним. Однак, виходячи зі змісту ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі № 548/1263/13-а, Вищий адміністративний суд України за результатом постановленої ухвали не ставив вказівок щодо усунення недоліків чи приведення у відповідність з вимогами закону рішення Хорольської міської ради № 523 від 27.12.2012 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_6 в частині визнання протиправним та скасування рішення шістдесят четвертій сесії Хорольської міської ради Полтавської області шостого скликання № 5 від 20.01.2015 року є не обгрунтованою, виходячи з того, що позивачем не доведено, що оскаржуване рішення породило права та обов`язки в розумінні ст.5 КАС України, оскільки таке рішення не визначає планового періоду.

Отже, в задоволенні вимог позивача ОСОБА_6 про скасування рішення шістдесят четвертій сесії Хорольської міської ради Полтавської області шостого скликання № 5 від 20.01.2015 року слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Таким чином суд вважає, що оскільки позовні вимоги всіх позивачів за об`єднаними позовами не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6,9, 20, 77, 78, 90, 209, 242, 243, 244, 246, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні об"єднаних позовів ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_2 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320 ; ОСОБА_3 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі міського голови Волошина Сергія Михайловича при третіх особах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 12 сесії Хорольської міської ради 7 скликання від 24.06.2016 року № 320; ОСОБА_6 до Хорольської міської ради Полтавської області в особі Волошина Сергія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Хорольської міської ради від 20.09.2016 року №223 та №172, рішення 12-сесії Хорольської міської ради від 24.06.2016 року №320, рішення 64-сесії Хорольської міської ради від 20.01.2015 року №5відмовити у зв`язку із безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Хоорольський районний суд Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2

Представник позивача ОСОБА_6 - адвокат Сингаївська Тетяна Сергіївна, юридична адреса: м.Полтава, вул. Котляревського, 2-а.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_6

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Якименко Віктор Валерійович, юридична адреса: м.Полтава, вул. Котляревського, 2-а.

Представник позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 - ОСОБА_9 мешканець АДРЕСА_7

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_3

Представник позивача - адвокат Павелко Руслан Сергійович, юридична адреса: м.Хорол Полтавської області, вул. 1 Травня, буд. 8"Б" оф.1 .

Третя особа ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_4

Третя особа ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , мешканець АДРЕСА_5

Відповідач Хорольська міська рада Полтавської області, , юридична адреса м. Хорол Полтавської області, вул. Незалежності, 37,

Представник відповідача ОСОБА_13 , адреса АДРЕСА_4,

Повне рішення складено 23.10.2019 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна