Справа № 279/3208/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 279/3208/19

31 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю.

перевіривши матеріали апеляційної скарги поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриба Юрія Ігоровича на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриба Юрія Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №327779 від 15.06.2019 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року визнано неповажними наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 09 серпня 2019 року, а апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали, вказати інші підстави для поновлення строку.

28 жовтня 2019 року на виконання вищезазначеної ухвали, від скаржника надійшла заява в якій наведено підстави для поновлення строку.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 129 Конституції України регламентовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом унормовано також пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Приписи вищенаведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у частині першій статті 44 КАС України, згідно якої учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Також статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, окрім іншого, дотримання встановленого законом строку для подання апеляційної скарги.

За правилами ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно звернутись до суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

У ч.2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 39 рішення у справі "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

При цьому, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними.

Оскільки, дане поняття за своєю суттю є оціночним, суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Водночас, невмотивоване задоволення клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів судового захисту, в тому числі фізичних осіб.

В рішенні у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначає, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем пропущено строк на апеляційне оскарження, встановлений ч.4 ст.286 КАС України.

Так, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 25.10.2019, в якості обставин, що перешкоджали відповідачу вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою, останнім зазначено, що отримавши копію оскаржуваного рішення 23.08.2019, останній 30.08.2019 направив апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку до Сьомого апеляційного адміністративного суду та до суду першої інстанції, однак помилково в адресі Коростенського міськрайонного суду Житомирської області вказано м.Київ, замість м.Коростень, в зв`язку з чим лист з апеляційною скаргою 05.09.2019 повернуто до УПП у Волинській області.

На підтвердження направлення 30.08.2019 апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду та до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області скаржником надано реєстр №103 на відправлення, що направляється через Відділ урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку в м.Луцьк, із п.5 якого слідує, що на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду направлено поштове відправлення, а також список №191 згрупованих поштових відправлень, з п.20 якого вбачається, що за адресою м.Київ вул. Сосновського,38 Управлінням направлено лист.

При цьому, будь-які відомості про зміст вказаних поштових відправлень відсутні, а тому встановити, які документи направлялись 30.08.2019 відповідачем на вищезазначені адреси, неможливо.

Слід також зазначити, що як встановлено із КП "ДСС" Сьомого апеляційного адміністративного суду, апеляційна скарга поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриба Ю.І. по справі № 279/3208/19, що подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції станом на 30.10.2019, до Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходила.

В матеріалах даної адміністративної справи наявна лише апеляційна скарга відповідача, подана 18.09.2019 через Коростенський районний суд (зареєстрована судом першої інстанції 24.09.2019).

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що твердження відповідача про направлення 30.08.2019 апеляційної скарги на рішення по справі № 279/3208/19 до Сьомого апеляційного адміністративного суду, не підтверджуються належними доказами.

Крім того, як зазначено вище, положення статті 44 КАС України зобов`язують учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Для цього відповідач як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Між тим, скаржником не надано жодного обгрунтованого пояснення стосовно неможливості отримання оскаржуваного рішення у приміщенні суду після його ухвалення. Доводи останнього зводяться виключно до дати отримання рішення суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали останньому вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити задоволенні заяви поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриба Юрія Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2019 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриба Юрія Ігоровича на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гриба Юрія Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №327779 від 15.06.2019 про накладення адміністративного стягнення.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.