Справа № 820/885/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №820/885/16

адміністративне провадження №К/9901/24961/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року (суддя Тітова О.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року (колегія у складі суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М., Бершова Г.Є.) у справі № 820/885/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Васищевський завод рослинних олій» до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Васищевський завод рослинних олій» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (надалі відповідач, податковий орган) про визнання протиправними дій щодо оформлення права податкової застави, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначає, що 2 грудня 2015 року отримано податкове повідомлення-рішення № від 2 грудня 2015 року, яким збільшено суму податкового зобов`язання з ПДВ на 365 596,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 91 399,00 грн. Вказану суму грошового зобов`язання сплачено Товариством 29 жовтня 2015 року у повному обсязі, що підтверджено платіжним дорученням. А тому у відповідача відсутні правові підстави для оформлення права податкової застави майна, винесення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 21 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року, задовольнив адміністративний позов. Визнав протиправними дії податкового органу щодо оформлення права податкової застави майна. Скасував податкову вимогу від 14 грудня 2015 року № 5528-25. Скасував рішення № 13/20-23-25-42 від 10 лютого 2016 року про опис майна у податкову заставу.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що штрафні (фінансові) санкції скасовуються, якщо платник податків, відповідно до пункту 35 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України самостійно сплатив суму податкового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (без застосування процедур оскарження податкового повідомлення-рішення).

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У запереченні на касаційну скаргу Товариство наводить доводи, аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що у період з 1 жовтня 2015 року по 9 жовтня 2015 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14 липня 2012 року по 14 липня 2015 року, результати якої оформлено актом від 19 жовтня 2015 року № 382/20-23-22-02-05/37431314.

Висновками акта перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в наслідок чого Товариством завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму 365 596 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 365 596 грн.

Суму грошового зобов`язання нарахованого за актом перевірки від 19 жовтня 2015 року № 382/20-23-22-02-05/37431314 позивачем сплачено 29 жовтня 2015 року у повному обсязі, а саме у сумі 365 596 грн, що підтверджено платіжним доручення № 1033 від 29 жовтня 2015 року.

З посиланням на висновки акта перевірки від 19 жовтня 2015 року податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 2 грудня 2015 року, яким збільшено суму податкового зобов`язання по ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 456 995 грн, у т.ч. за основним платежем 365 596 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 91 399 грн.

14 грудня 2015 року податковим органом винесено податкову вимогу № 5528-25 та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у загальному розмірі 151 779,47 грн, у т.ч. 91 260,81 грн та пеня у розмірі 60 518,66 грн.

10 лютого 2016 року податковим органом прийнято рішення №13/20-23-25-42 про опис майна Товариства у податкову заставу, яке отримане позивачем 26 лютого 2016 року.

Крім того, листом від 24 лютого 2016 року № 1539/10/20-23-17-16 Товариство повідомлено про те, що 29 лютого 2016 року буде зроблено опис майна підприємства у податкову заставу.

Відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

За приписами пункту 35 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент перевірки та сплати зобов`язання) передбачено, що тимчасово, до 31 грудня 2016 року включно, платникам податків, обсяг доходів та/або операцій яких за попередній (звітний) рік складав менше 20 млн гривень, штрафні (фінансові) санкції, нараховані на суму податкового зобов`язання, яку платник податків сплатив без оскарження податкового повідомлення-рішення в терміни, визначені цим Кодексом, скасовуються протягом 10 днів з дня сплати такого податкового зобов`язання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Зазначена норма не застосовується у разі повторного протягом року визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання з одного й того самого податку або збору. При цьому у разі скасування штрафної санкції відповідне сплачене податкове зобов`язання не підлягає подальшому оскарженню.

Згідно із пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Факт своєчасної та повної сплати податкового зобов`язання не є спірним між сторонами.

Проте, податковий орган в касаційній скарзі зазначає, що з метою реалізації пункту 35 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України розроблено порядок скасування штрафних санкцій, який затверджено наказом Міністерства фінансів України № 40 від 10 лютого 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 лютого 2016 року № 300/28430. Станом на день винесення податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги вказаний наказ не набрав чинності. Таким чином, на думку податкового органу, застосування пункту 35 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України було фактично неможливим.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відсутність на момент виникнення спірних правовідносин порядку скасування штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на суму податкового зобов`язання, яку платник податків сплатив без оскарження податкового повідомлення-рішення, не є підставою для порушення суб`єктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань, який тісно пов`язаний із принципом юридичної визначеності і є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.

Верховний Суд зазначає, що неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків не повинно тягти за собою покладення на суб`єкта господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків, як це мало місце у справі.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції, що податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності та обґрунтованості своїх рішень.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року у справі № 820/885/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду