Справа № 1.380.2019.002616
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002616
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Яковчука С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ХІМІЇ» до Головного управління Держпраці у Львівській області, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТ ХІМІЇ» (місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул.Конотопська, буд.9, кв.3, ) (далі - позивач, ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8, ) (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Львівській області), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ1910/1402/АВ/ФС від 24.04.2019 щодо порушення ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови КМУ №413.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що 02.04.2019 інспектором праці Управління з питань праці ГУ Держпраці у Львівській області Мітіним В.С. проведено інспекційне відвідування ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ», за результатами якого складено акт від 02.04.2019 №ЛВ1910/1402/АВ та припис про усунення виявлених порушень № ЛВ1910/1402/АВ/П від 02.04.2019. На підставі вказаних документів 24.04.2019 відповідачем винесена постанова про накладення штрафу №ЛВ1910/1402/АВ/ФС. Позивач вважає, що відповідач протиправно, на підставі помилкових висновків про те, що договір надання послуг (виконання робіт), укладений позивачем та ОСОБА_2 , містить ознаки трудового договору, оскаржуваною постановою наклав штраф на позивача в розмірі 125190,00 грн. Позивач зазначає, що укладення з ОСОБА_2 вказаного договору не може бути розцінено як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, що свідчить про відсутність в діях позивача ознак порушення ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП України.

Окрім цього, позивач зазначає, що 14.05.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалено рішення в справі № 826/8917/17, яким визнано нечинною постанову КМУ від 29.04.2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 КЗпП України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». У зв`язку з наведеним, вважає, що відповідач здійснював інспекційне відвідування на підставі Постанови №259, яка визнана нечинною. Додатково зазначає, що такі перевірки відповідач має право проводити виключно в рамках Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Наведене і зумовило позивача звернутися до суду за судовим захистом.

Ухвалою від 29.05.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 20.06.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що під час інспекційного відвідування ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» встановлено, що позивачем допущено до роботи ОСОБА_2 на підставі цивільно-правового договору. Однак, відповідач вважає, що доводи позивача про те, що між позивачем та вказаним працівником мали місце відносини цивільно-правового характеру не підтверджуються належними та допустимими засобами доказування, суперечать зібраним в ході інспекційного відвідування матеріалами та не повинні братись до уваги. Також вказує на те, що під час інспекційного відвідування, інспекторами праці відібрані пояснення у ОСОБА_2 , який у своєму поясненні вказав, що працює у ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» на посаді вантажника. З цих підстав вважає, що прийнята на підставі інспекційного відвідування позивача постанова про накладення штрафу №ЛВ1910/1402/АВ/ФС від 24.04.2019, якою на позивача накладено штраф у розмірі 125190,00 грн., є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Представник позивача 17.07.2019 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що обов`язок повідомлення органу ДФС про допуск працівника до роботи не розповсюджується на цивільно-правові відносини, що склались між ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» та ОСОБА_2 , оскільки до роботи на підприємстві він допущений не був, а виконував договірні зобов`язання за цивільно-правовим договором щодо навчання працівників ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ», не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку та самостійно організовував процес надання ним послуг підприємству. На територію підприємства ОСОБА_2 був допущений виключно з метою виконання умов Договору. Також представник позивача зазначив, що обумовлені договором послуги ОСОБА_2 надав ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вчасно та повному обсязі, що підтверджується Актом здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт) від 16.04.2019, а підприємство вчасно та в повному обсязі оплатило ОСОБА_2 надані послуги, а також сплатило всі належні при цьому обов`язкові платежі до бюджету. З цих підстав, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 22.07.2019 суд задовольнив клопотання представника позивача про виклик в якості свідка ОСОБА_2 .

Ухвалою від 21.08.2019 суд задовольнив клопотання ОСОБА_2 та залучив його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Третя особа - ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що 25.03.2019 між ним та ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» укладено договір про надання послуг (виконання робіт). Щодо написаної ним заяви під час інспекційного відвідування зазначив, що така написана під диктовку посадовими особами відповідача, які повідомили його та ОСОБА_3 , що у разі не написання такої у підприємства будуть проблеми - чому на їхній території знаходяться сторонні особи. ОСОБА_2 у своїх поясненнях, вважає висновки інспекторів Держпраці безпідставними та суб`єктивними, оскільки його співпраця з позивачем не передбачала жодних трудових зобов`язань та обмежилася виключно виконанням умов Договору з навчання працівників підприємства складській логістиці. З цих підстав просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою від 21.08.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання. Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області №0726-П від 29.03.2019, листа слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області від 21.03.2019 №1219/23.02-13 та направлення №0726 від 29.03.2019 посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області проведено інспекційне відвідування ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» за адресою АДРЕСА_1 , на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

За результатами інспекційного відвідування 02.04.2019 інспектором праці Мітіним В.С. складено акт №ЛВ1910/1402/АВ.

Згідно з актом інспекційного відвідування відповідачем виявлено порушення ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вимог, зокрема: - ч.ч.1,3 ст.24 КЗпП, ст.29 КЗпП, ч.1 ст.53 КЗпП, ч.4 ст.79, ч.4 ст.96 КЗпП, ч.4 ст.6 Закону України «Про оплату праці» №108, ч.6 ст.95 КЗпП, ст.33 Закону України «Про оплату праці» №108, ч.ч.1,2 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», ч.4ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки» №504, ч.1 ст.116 КЗпП України , ч.1 ст.83 КЗпП України.

В ході проведення інспекційного відвідування позивачем було надано відповідачу копію договору про надання послуг від 25.03.2019, укладеного між ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» та фізичною особою ОСОБА_2

02.04.2019 на підставі вищевказаного акта інспекційного відвідування інспектором праці Мітіним В.С. прийнято припис про усунення виявлених порушень №ЛВ1910/1402/АВ/П, яким зобов`язано ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» усунути встановлені в акті порушення у строк до 12.04.2019.

05.04.2019 позивач на адресу відповідача подав зауваження на акт інспекційного відвідування №ЛВ1910/1402/АВ від 02.04.2019, в яких вказав на те, що не погоджується з фактами викладеними у ньому, відтак заперечує обставини, щодо порушення законодавства у сфері законодавства про працю.

Окрім цього, 05.04.2019 позивач звернувся до ГУ Держпраці у Львівській області із скаргою на припис про усунення виявлених порушень №ЛВ1910/1402/АВ/П від 02.04.2019, в якій вказав на його безпідставність та вимогу про скасування такого.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, відповідач 12.04.2019 прийняв рішення №ЛВ1910/1402/АВ/ТД/ІП щодо розгляду справи про накладення штрафу ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ». Розгляд справи призначено на 24.04.2019.

24.04.2019 ГУ Держпраці у Львівській області за результатами розгляду скарги позивача, прийнято рішення про розгляд скарги на припис про усунення виявлених порушень №ЛВ1910/1402/АВ/П від 02.04.2019, яким скаргу на припис інспектора праці Мітіна В.С. про усунення виявлених порушень №ЛВ1910/1402/АВ/П від 02.04.2019 задоволено частково. Скасовано припис №ЛВ1910/1402/АВ/П від 02.04.2019 інспектора праці Мітіна В.С. про усунення виявлених порушень, в частині порушення вимогч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці».

За результатами розгляду матеріалів перевірки додержання законодавства про працю ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ», відповідач 24.04.2019 прийняв постанову про накладення штрафу №ЛВ1910/1402/АВ/ФС-1, якою за порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України та на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в різній оцінці сторонами правової природи укладеного позивачем з фізичною особою ОСОБА_2 договору про надання послуг. Позивач не погоджується з твердженнями відповідача, що укладений між позивачем та фізичною особою договір про надання послуг містить ознаки трудового договору. З огляду на наведене вважає, що прийнята постанова про накладення штрафу №ЛВ 1910/1402/АВ/ФС-1 від 24.04.2019 у розмірі 125 190,00 грн. підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Указом Президента України від 06.04.2011 № 386/2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі - Положення №386).

Відповідно до п.п.1, 2 Положення №386, Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації ст.259 Кодексу законів про працю України та ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 №295, якою, зокрема, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п.2 цього Порядку державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У підп.6 п.5 Порядку №295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією ПФ України та її територіальних органів про невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності.

Відповідно до п.27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Порядок прийняття постанов про накладення штрафних санкцій, передбачених ст. 265 КЗпП України, регламентований Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті перевірки.

Судом встановлено, що ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» () здійснює господарську діяльність у сфері виробництва мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (основний) (Код КВЕД 20.41); оптова торгівля хімічними продуктами (Код КВЕД 46.75); роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (Код КВЕД 47.78); вантажний автомобільний транспорт (Код КВЕД 49.41).

25.03.2019 між ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» (замовник) та фізичною особою ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір надання послуг (виконання робіт).

Так, згідно з п.п.1.1, 1.2 вказаного договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (роботи). Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку замовника, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), у тому числі використовуючи власні засоби та матеріали.

Відповідно до п.п.2.1 вказаного договору обов`язки виконавця надати послуги (виконати роботу) з навчання працівників ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вантажної логістики на належному рівні з дотриманням дисципліни та правил техніки безпеки.

Ціну та порядок оплати послуг за вказаним договором визначено п.4 договору. Так, у п.п.4.1 вказано, що вартість послуг (робіт) за цим договором складає: 10000 грн. без ПДВ. Оплата за послуги (роботи) здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами цього договору Акту прийому наданих послуг (виконаних робіт). Оплата замовником наданих виконавцем послуг (виконання робіт) здійснюється згідно норм чинного податкового законодавства України щодо оподаткування доходів фізичних осіб (п.п.4.2, 4.3 Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом 2 місяців (п.п.6.1Договору).

16.04.2019 між сторонами на виконання умов договору від 25.03.2019 складено акт здачі-прийняття надання послуг (виконання робіт) про те, що виконавець надав послуги з навчання працівників ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вантажної логістики з дотриманням дисципліни та правил техніки безпеки відповідно до умов договору на належному рівні, а саме:

1. 25.03.2019 лекція «Теоретичні основи професійної діяльності. Складська логістика» 5 год.;

2. 26.03.2019 лекція «Правила безпечної роботи в складських приміщеннях» 5 год.;

3. 01.04.2019 практичне заняття «Технологія складської логістики» 5 год.;

4. 03.04.2019 практичне заняття «Технологія складання товару та розподіл на вантажному автотранспорті» 5 год.;

5. 16.04.2019 практичне заняття «Технологія складування та укладення товару» 5 год.

Наявними у матеріалах справи відомостями про проходження навчання, підтверджується ознайомлення працівників ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» з інструктажем. ( а.с. 36-40)

Згідно з копіями платіжних доручень від 17.04.2019 позивачем сплачено до бюджету 150,00 грн. військового збору за квітень 2019 року, 2200,00 грн. єдиного внеску за квітень 2019 року, 1800,00 грн. прибуткового податку з громадян за квітень 2019 року, 8050,00 грн. виплата винагороди за квітень 2019 року, призначення платежу в яких вказано згідно з актом від 16.04.2019 за надані послуги ОСОБА_2

Надаючи оцінку вказаному вище договору надання послуг (виконання робіт) судом враховуються наступні норми законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 1, 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при організованому наборі працівників та при укладенні контракту.

Згідно з ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 928 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу вказаних норм можна визначити відмінні ознаки трудових і цивільно-правових відносин.

Так, згідно з трудовим договором: працівник виконує роботу за трудовою угодою; працівник приймається на роботу (посаду), як правило, включену до штатного розпису підприємства для виконання певної роботи (функції) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; висновок оформляється наказом роботодавця про прийняття працівника (за його заявою) на роботу; працівник підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядку; роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові зарплату і забезпечувати умови праці та соціальні гарантії необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

При виконанні робіт (наданні послуг) за цивільно-правовим договором: оплачується не процес праці, а його результат; результат визначається після закінчення роботи; результат оформляється актами здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг); оплата проводиться на підставі актів; фізична особа, виконують роботи (надають послуги), не підкоряється правилам внутрішнього трудового розпорядку, сама організовує свою роботу і виконує її на свій ризик; підприємство не повинно дотримуватися трудового законодавства.

Отже, основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Враховуючи аналіз наведених норм права, суд зазначає, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а (№К/9901/45061/18).

З аналізу наявного в матеріалах справи договору від 25.03.2019, на підставі якого відповідач зробив висновок про наявність трудових відносин між позивачем та ОСОБА_2 без оформлення трудового договору, судом встановлено, що за цим договором обов`язки виконавця полягають у наданні послуг (виконання роботи) з навчання працівників ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вантажної логістиці на належному рівні з дотриманням дисципліни та правил техніки безпеки. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Вказаним договором визначено конкретний вид робіт (послуг), їх обсяг та вартість. Договором не визначено конкретного часу виконання робіт (надання послуг) протягом дня, не встановлено конкретного графіку, а лише визначається період дії договору.

Крім цього, такий договір не передбачає виконання робіт ОСОБА_2 за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; не містить даних про роз`яснення такій особі її прав і обов`язків та про інформування під розписку про умови праці, небезпечні чи шкідливі виробничі фактори та можливі наслідки його впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Процес організації виконання робіт залишається на розсуд виконавця.

Таким чином, суд зазначає, що вказаний договір, укладений із позивачем та фізичною особою, не містить ознак трудового договору, зокрема: обов`язку виконавця бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години; обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов`язку підприємства забезпечувати виконавця матеріально-технічною базою; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Суд також враховує надані в судовому засіданні покази свідка ОСОБА_2 який підтвердив, що дійсно 25.03.2019 між ним та ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» укладено договір про надання послуг та узгоджено план навчання працівників підприємства.

Додатково вказав, що він не мав наміру укладати трудовий договір та працевлаштовуватись у позивача, оскільки наявні посади, розмір заробітної плати та графік роботи його не влаштовували. Обов`язки вантажника він не має можливості виконувати за станом здоров`я. Окрім цього, вказав, що в травні 2019 року мав приступити до роботи у Польщі, що пов`язана з веденням складського обліку.

Також, вказав на те, що пояснення в яких ОСОБА_2 вказав, що він працює у ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» написані ним під тиском інспекторів, які проводили інспекційне відвідування підприємства.

Підсумовуючи свої покази, свідок ОСОБА_2 зазначив, що 17.04.2019 його послуги оплачено ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» в повному обсязі, на цьому договірні відносини з позивачем закінчились, жодних претензій до ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» в свідка немає.

З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за своїм змістом укладений ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» з ОСОБА_2 договір надання послуг (виконання робіт) є цивільно-правовим договором, а висновки відповідача про наявність у цьому договору ознак трудового договору та порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 24 Кодексу законів про працю України є помилковими.

Щодо тверджень представника відповідача, що ОСОБА_2 проводив навчання та перевірку знань з питань охорони праці працівників, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону праці Працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.

Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці конкретизує процедуру організації і перевірки знань з питань охорони праці на підприємстві.

Зокрема, відповідно глави 3 Типового положення, організацію навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівників, у тому числі під час професійної підготовки, перепідготовки та підвищення квал іфікації на підприємстві здійснюють працівники служби кадрів або інші спеціалісти, яким роботодавцем доручена організація цієї роботи (п. 3.3).

При цьому, п 3.4. глави 3 Типового положення, визначає: навчання з питань охорони праці в частині організації навчального процесу (матеріально-технічне забезпечення, формування навчальних груп, розробка навчально-тематичних планів і програм, форм навчальної документації та порядок їх ведення тощо) здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто, навчання з охорони праці здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, а не за цивільно-правовим договором, а уповноважені на проведення такого навчання особи повинні відповідати кваліфікаційним вимогам, що визначаються Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 1 Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності, Розділ 1 Професії керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців. Видання третє, доповнене та перепрацьоване), затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 29.12.2004 № 336, зокрема щодо обов`язкової наявності у такої особи повної вищої освіти відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст), стажу роботи з охорони праці - не менше 2 років (Група: Керівники, п. 50 розділу 1 Довідника, Група: Професіонали, п. 28 розділу 1 Довідника).

З огляду на вказані вимоги чинного законодавства України, суд вважає, що ОСОБА_2 надаючи позивачу послуги з навчання його працівників складської логістики за цивільно-правовим договором в силу свого кваліфікаційного рівня (освіта: Львівський технікум легкої промисловості, кваліфікація: технік-механік за спеціальністю устаткування швейних підприємств, що підтверджується наданою ОСОБА_2 до копією диплому) не може бути відповідальною особою за охорону праці на ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» в зв`язку із відсутністю вищої освіти відповідного напрямку та стажу роботи у цій сфері.

Таким чином, прирівнювати навчання ОСОБА_2 працівників ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» складської логістики до навчання з охорони праці на підприємстві немає законних підстав, оскільки ОСОБА_2 не наділений повноваженнями навчати та перевіряти знання з охорони праці, так як його договірним зобов`язанням було навчити працівників позивача правилам упакування, складування, укладання, транспортування сировини та готової продукції, а також транспортної логістики між цехами та складом і це зобов`язання ОСОБА_2 виконав відповідно до умов договору.

З огляду на наведене, твердження відповідача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Суд також не погоджується з твердженнями позивача, що відповідач проводив перевірку на підставі постанови КМУ від 29.04.2017 №295, яка 14.05.2019 рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду в справі № 826/8917/17 визнана нечинною, оскільки інспекційне відвідування проводилось до визнання такої постанови нечинною, а саме 02.04.2019.

Виходячи з викладеного, суд приходить висновку, що відповідачем не доведено факту допущення позивачем до виконання робіт працівника без укладення трудового договору, а тому позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ1910/1402/АВ/ФС від 24.04.2019 щодо порушення ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ» вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови КМУ №413 підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог ТзОВ «СВІТ ХІМІЇ», системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн. сплачений згідно з платіжним дорученням №2991 від 22.05.2019.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ХІМІЇ» до Головного управління Держпраці у Львівській області, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ1910/1402/АВ/ФС від 24.04.2019 щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТ ХІМІЇ» вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови КМУ №413.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, пл.Міцкевича, 8, м.Львів, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ХІМІЇ» (місцезнаходження: 79044, м.Львів, вул.Конотопська, буд.9, кв.3, ) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 31.10.2019.

Суддя Р.І. Кузан