Справа № 540/1595/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1595/19
9 год. 30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участю:

представника позивача - Горбунової К.О.,

представника відповідачів - Корнєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області, Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Херсонської міської ради Херсонської області (далі-відповідач-1), Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (далі-відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви від 30.09.2019 року про зміну предмета позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської міської ради від 03.09.2019 року № 2120 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв. м (0,066045га), орієнтовне місцезнаходження земельної ділянки - АДРЕСА_1 , із земель житлової та громадської забудови;

- зобов`язати Херсонську міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв. м (0,066045 га), орієнтовне місцезнаходження земельної ділянки - АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі житлової та громадської забудови;

- зобов`язати Херсонську міську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

Ухвалою від 06.08.2019 року у справі відкрите загальне позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, підготовче засідання призначене на 26.09.2019 року о 10:00 год.

Ухвалою від 26.09.2019 року підготовче засідання відкладене на 04.10.2019 року о 10:00 год., визнано обов`язковою явку відповідачів та витребувані додаткові докази.

Ухвалою від 04.10.2019 року підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 23.10.2019 року о 14:00 год.

24.10.2019 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що у квітні 2019 року позивач звернувся до відповідача-1 із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв. для будівництва і обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови. 10.05.2019 року відповідач-2 відмовив ОСОБА_1 у наданні такого дозволу, з посиланням на те, що будівництво будинків садибно- житлової забудови за вказаною у клопотанні адресою не відповідає Плану зонування території міста Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 20.02.2015 року № 1724. Відмову відповідача-2, що протиправно оформлена листом, позивач оскаржив до суду, проте 03.09.2019 року Херсонською міською радою прийняте рішення № 2120, пунктом 1.33 якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв. по АДРЕСА_1 на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з тим, що земельна ділянка знаходиться в прибережно-захисній смузі оз. Погорілого, оточеній водною поверхнею. Позивач вважає рішення відповідача-1 в частині відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправним, посилаючись на наступне. За змістом ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки Генеральному плану м. Херсон та іншої містобудівної документації, зокрема, Плану зонування території м. Херсон, посилання на який йдеться у листі-відмові відповідача-2. Втім, як відмічає позивач, земельна ділянка, яку ОСОБА_1 має намір отримати у власність, має цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, що підтверджується містобудівною документацією, зокрема, Планом зонування території м. Херсон та Генеральним планом. З огляду на викладені обставини, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з наступних підстав. 03.09.2019 року на сесії міської ради прийняте рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку у зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка знаходиться в прибережно-захисній смузі оз. Погорілого, тобто дана земельна ділянка є ділянкою 100 метрової водоохоронної зони, відтак на неї розповсюджуються обмеження, встановлені ст. 88 Водного кодексу України. У відповідача-1 відсутній проект земелеустрою щодо встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , проте відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги оз. Погорілого. Посилаючись на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

09.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв. м (0,066045 га), орієнтовне місцезнаходження земельної ділянки - АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі житлової та громадської забудови.

До клопотання від 09.04.2019 року позивач додав копію паспорту, копію облікової картки платника податків та витяг з публічної кадастрової карти України із зазначенням орієнтовного місця розташування земельної ділянки.

19.04.2019 рок Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради складений комплексний висновок № 114-12463-15 щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, за змістом якого земельна ділянка орієнтовною площею 660,45 кв.м згідно Плану зонування території міста Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 20.02.2015 року № 1724 знаходиться в зоні садибної житлової забудови Ж-1, на території заболочених земель та межує із зоною об`єктів природно-заповідного фонду та прибережно-захисних зон Р-1. Згідно із Схемою планувальних обмежень у складі Генерального плану м. Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2003 року № 443 земельна ділянка знаходиться в прибережно-захисній смузі оз. Погорілого (умовно-проектній згідно зі ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України). Таким чином неможливо сформувати заявлену земельну ділянку, не порушуючи Земельний та Водний кодекси України та державні будівельні норми.

10.05.2019 року Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради надіслав ОСОБА_1 відповідь на заяву 09.04.2019 року, зі змісту якої слідує, що остаточне рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою буде прийняте на сесії міської ради. Разом з тим, відповідач-2 наголосив, що відсутні підстави для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв.м, посилаючись на невідповідність місця розташування земельної ділянки Плану зонування території міста Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 20.02.2015 року № 1724.

03.09.2019 року на ХХХ сесії Херсонської міської ради VІІ скликання прийняте рішення № 2120, пунктом 1.33 якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 660,45 кв. по АДРЕСА_1 на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з тим, що земельна ділянка знаходиться в прибережно-захисній смузі оз. Погорілого, оточеній водною поверхнею.

Не погоджуючись із відмовою відповідача-1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи оцінку законності рішення Херсонської міської ради в частині відмови позивачу у наданні дозволу на на розробку проекту землеустрою, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом (ст. 40 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

З огляду на наведені вище норми ЗК України, позивач має право на набуття права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли з приводу віднесення відповідачем земельної ділянки, отримати яку у власність має намір позивач, до земель, що розміщені в прибережно-захисній смузі оз. Погорілого, тобто до земель 100 метрової водоохоронної зони, у той час, як зазначає позивач, що згідно Плану зонування території міста Херсона спірна земельна ділянка належить до земель садибної житлової забудови.

Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу на наступне.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VІ (далі-Закон № 3038-VІ) планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За змістом ст. 1 Закону № 3038-VІ генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Статтею 17 Закону № 3038-VІ визначено, що Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації (ч. 1, 2 ст. 18 Закону №3038-VІ).

Із аналізу наведених положень ЗК України та Закону № 3038-VІ слідує, що надання громадянам у власність чи у користування земельних ділянок із земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, з урахуванням умов та обмежень, визначених вказаною документацією.

Із досліджених у судовому засіданні оригіналів Генерального плану міста Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2003 року № 443 та Плану зонування території міста Херсона, затвердженого рішенням міської ради від 20.02.2015 року № 1724 встановлено, що земельна ділянка у АДРЕСА_1 знаходиться в зоні садибної житлової забудови Ж-1.

У свою чергу, згідно оригіналу Схеми планувальних обмежень у складі Генерального плану м. Херсона вказана земельна ділянка знаходиться в зоні прибережно-захисної смуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЗК України, яка кореспондується із ч. 2 ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Отже, прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Втім, суд зауважує, що у разі відсутності землевпорядної документації щодо встановлення межі прибережної захисної смуги при розгляді матеріалів про надання земельної ділянки береться до уваги нормативні розміри прибережних захисних смуг, які встановлені статтею 88 ВК України та статтею 60 ЗК України, зокрема, для озер - 100 метрів.

Разом з тим, землі зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами, каналами і іншими водними об`єктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Зважаючи на приписи ЗК України та ВК України прибережні захисні смуги є землями водного фонду, тобто природоохоронною територією з особливим режимом їх використання, в тому числі щодо встановлення заборони на забудову таких земель.

Громадянам органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

Беручи до уваги ту обставину, що земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку згідно Схеми планувальних обмежень у складі Генерального плану м. Херсона знаходиться в зоні прибережно-захисної смуги, суд дійшов висновку про законність рішення відповідача про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що згідно Генерального плану міста та Плану зонування території АДРЕСА_1 віднесена до земель житлової забудови, оскільки саме Схема планувальних обмежень у складі Генерального плану є містобудівною документацією, яка встановлює обмеження щодо порядку використання спірної земельної ділянки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами підтвердив законність прийнятого ним рішення, відтак, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ) у задоволенні позовних вимог до Херсонської міської ради Херсонської області (, 73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 37), Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (, 73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 37) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 листопада 2019 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 109020100