Справа № 140/902/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8903/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Степанюка С.Є.,

за участю представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року, прийняте суддею Плахтій Н.Б. о 15 годині 15 хвилині у місті Луцьку, повний текст складений 15.07.2019 року у справі за позовом приватного підприємства «Транспортно - експедиторський Центр» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив :

ПП «Транспортно - експедиторський Центр» (надалі ПП «ТЕЦ», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (надалі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.12.2018 року №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 3033026,25 грн. та №8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по миту на товари, що ввозяться на територію України, на загальну суму 982190,37 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційно документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Разом з тим, отримана від Литовської Республіки інформація (експортно митні декларації), інвойси до них, стосуються інших зовнішньоекономічних контрактів, по яких позивач не є стороною правовідносин (товари поставлялися в Гонконг та Польщу).

Крім того, під час митного контролю уповноважені митні органи не мали зауважень до заявленої митної вартості товарів, що імпортувалися ПП «ТЕЦ». Доказів, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідачем не надано.

Суд звертає також увагу, що надані відповідачем на підтвердження своїх доводів документи не містять офіційного перекладу з іноземної мови, а також має місце часткове співпадіння найменування окремих позицій товару, за яким було здійснено коригування митної вартості.

Маються покликання на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.03.2019 року у справі №820/305/17 та судові рішення по директору ПП «ТЕЦ» ОСОБА_1 щодо притягнення його до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України, за якими закрито провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення в частині відмовлених позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що отримана від митних органів Литовської Республіки інформація (копії експортних митних декларацій) не підтверджує відомості, заявлені декларантом, тому має місце заниження митної вартості, що призвело до заниження податкових зобов`язань зі сплати ПДВ та ввізного мита.

Факт поставки товарів за експортними деклараціями, отриманими від митних органів Литовської Республіки, а саме на адресу ПП «ТЕЦ» підтверджується витягами з Європейської нової комп`ютеризованої транзитної системи по книжці МДП, що відкрита в Республіці Польща, TIR РХ79735005 від 29.08.2016 року; TIR UХ77226503 від 28.10.2016 року .

З документів, як отримані від митних органів Литовської та Польської Республік, можливо ідентифікувати товар, що переміщувався через митний кордон, відтак, вказані документи не потребують перекладу (ст.254 Митного кодексу України), чим спростовано висновки суду.

Стосовно врахування судом, що за наслідками розгляду протоколів про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 закрито провадження у даних справах, то судом порушено вимоги ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, відсутнє порушення в діях директора, а не в приватного підприємства в цілому.

Не враховано судом, що мається постанова Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №803/1420/17, в якій ПП «ТЕЦ» оскаржувало податкові повідомлення рішення, прийняті за наслідками іншої перевірки з ідентичних підстав, та відмовлено в позові ПП «ТЕЦ».

Покликання маються також на постанову Верховного Суду України від 29.09.2015 року у справі №21-1724а15

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

ПП «ТЕЦ» у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що судом вірно встановлено, що підприємство жодного відношення до відправників та одержувачів товару, зазначених в експортних деклараціях, наданих Литовською Республікою не має.

Безпідставно апелянт ігнорує судові рішення про закриття адміністративного провадження щодо директора ПП «ТЕЦ» ОСОБА_1 , позаяк він єдина особа, уповноважена на декларування.

Апелянт покликається на положення Митного кодексу України, якими регулюються питання митної вартості товарів та декларування, коли предметом позову є недотримання відповідачем вимог законодавства щодо способу здійснення цих повноважень. По-суті, відповідач, всупереч вимогам Митного кодексу України, здійснив коригування митної вартості товарів, які ввозились позивачем на митну території України.

Вподальшому наведено обґрунтування, аналогічні мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС у Волинській області відповідно до п.7 ст.336, п.1 ч.3 ст.345, п.2 ч.2 ст.351 Митного кодексу України, наказу ГУ ДФС у Волинській області №3802 від 25.10.2018 проведено документальну невиїзну перевірку ПП «ТЕЦ» з питань дотримання вимог митного законодавства України в частині правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування і сплати митних платежів при оформленні товарів за митними деклараціями (надалі МД) №100270001/2016/267747 від 31.08.2016 року, №100270001/2016/271031 від 28.09.2016 року, №100270001/2016/274397 від 31.10.2016 року, за результатами якої складено акт №25646/14-08/38272913 від 04.12.2018 (т.1, а.с.26-85).

Згідно з висновками акта перевірки №25646/14-08/38272913 від 04.12.2018 року, позивачем, зокрема, порушено:

- п.1 ст.49, пп.2 п.2 ст.52, п.1 ст.257, п.1 ст.295 Митного кодексу України;

- п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, у результаті чого занижені податкові зобов`язання при оформленні товарів за МД №100270001/2016/267747 від 31.08.2016 року, №100270001/2016/271031 від 28.09.2016 року, №100270001/2016/274397 від 31.10.2016 року, в загальній сумі 2676811,08 грн, в тому числі ввізне мито 654793,58 грн, податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів 2022017,5 грн;

- встановлено завищення податкових зобов`язань при митному оформленні товарів за МД №100270001/2016/267747 від 31.08.2016 року, №100270001/2016/271031 від 28.09.2016 року, №100270001/2016/274397 від 31.10.2016 року на загальну суму 34165,53 грн, в тому числі по ввізному миту на загальну суму 8229,52 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 29936,01 грн.

На підставі згаданого акту перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 20.12.2018 року №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на загальну суму 3033026,25 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями 2022017,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1011008,75 грн, та №8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по миту на товари, що ввозяться на територію України, на загальну суму 982190,37 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями 654793,58 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 327396,79 грн (т.1, а.с.21-24).

Позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 20.12.2018 року, подавши до ДФС України скаргу (т.1 а.с.14-16), за результатами розгляду якої рішенням ДФС України №2066616/99-99-11-06-03-25 від 25.03.2019 року останні залишені в силі, а скарга без задоволення (т.1, а.с.17-19).

Із матеріалів справи вбачається, що між компанією «Allemand & Karlton LP» (Сполучене Королівство) як продавцем та ПП «ТЕЦ» як покупцем укладений Договір №02/2016/АТ від 01.08.2016 року (т.1, а.с.86-90), предметом якого є поставка побутової електричної техніки, комп`ютерної, цифрової, теле-, аудіо-, відеотехніки, кліматичної техніки, комплектуючих та аксесуарів до них; промислових товарів; товарів народного вжитку; запчастин до автомобілів в асортименті; дитячих товарів. Пунктом 2.1 Договору визначено, що кількість товарів у кожній окремій поставці визначається відповідно до рахунку-фактури. Загальна вартість контракту встановлюється у розмірі всієї партії товарів, які поставляються за цим контрактом (п.3.3 Договору).

Згідно з інвойсом №19/08/16 від 19.06.2016 року вартість товарів за даним Договором, що переміщувались через митний кордон України, погоджена між відправником та покупцем товарів, становила 68637,35 доларів США, відправлення товару здійснювалось зі складу CW UAB AD REM LEZ. у м.Клайпеда, Литва на умовах СРТ Київ (т.1, а.с.161-173).

На митну територію України 29.08.2016 року з Республіки Литва через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС у вантажному автомобілі д.н.з НОМЕР_1 на адресу позивача ввезено товари «годинники наручні, електромузичні синтезатори та ін.» загальною вагою брутто - 3368,70 кг (т.1, а.с.159).

Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці ДФС 31.08.2016 року до митного поста «Столичний» декларантом ПП «ТЕЦ» було подано МД від 31.08.2016 року №100270001/2016/267747 (т.1, а.с.108-158). На підтвердження заявленої митної вартості товарів митному органу разом з МД подано контракт №02/2016/АТ від 01.08.2016 року, інвойс від 19.08.2016 року №19/08/16 (т.1, а.с.161-173), СMR від 26.08.2016 року № 031818 (т.1, а.с.159), книжку МДП №PX.79735005 від 29.08.2016 року (оригінал), прайс-лист з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року (т.1, а.с.91-107).

На підставі вищевказаних документів митним органом проведено митне оформлення товару за МД від 31.08.2016 року №100270001/2016/267747 за основним методом.

Крім того, відповідно до інвойсу №12/09/16 від 12.09.2016 року за Договором №02/2016/АТ від 01.08.2016 року вартість товарів, що переміщувались через митний кордон України, погоджена між відправником та покупцем товарів, становить 82322,77 доларів США, відправлення товару здійснювалось зі складу CW UAB AD REM LEZ. у м.Клайпеда, Литва на умовах СРТ Київ (т.1, а.с.227-255).

На митну територію України 26.09.2016 року з Республіки Литва через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС у вантажному автомобілі д.н.з НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на адресу позивача ввезено товари «годинники наручні, електромузичні синтезатори та ін.» загальною вагою брутто - 2352 кг (т.1, а.с.226).

Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці ДФС 28.09.2016 року до митного поста «Столичний» декларантом ПП «ТЕЦ» було подано МД від 28.09.2016 року №100270001/2016/271031 (т.1, а.с.188-225). На підтвердження заявленої митної вартості товарів митному органу разом з МД подано контракт №02/2016/АТ від 01.08.2016 року, інвойс від 12.09.2016 року №12/09/16 (т.1, а.с. 227-255), СMR від 26.09.2016 року № 0836018 (т.1, а.с. 226), книжку МДП №UX.77361260 від 26.09.2016 року (оригінал), прайс-лист з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року (т.1, а.с.174-187).

На підставі вищевказаних документів митним органом проведено митне оформлення товару за МД від 28.09.2016 року №100270001/2016/271031 за основним методом.

Також матеріалами справи підтверджується та обставина, що між компанією «Allemand & Karlton LP» (Сполучене Королівство) як продавцем та ПП «ТЕЦ» як покупцем укладений Договір №03/2016/АТ від 11.10.2016 року (т.2, а.с.1-4), предметом якого є поставка побутової електричної техніки, комп`ютерної, цифрової, теле-, аудіо-, відеотехніки, кліматичної техніки, комплектуючих та аксесуарів до них; промислових товарів; товарів народного вжитку; запчастин до автомобілів в асортименті; дитячих товарів. Пунктом 2.1 Договору визначено, що кількість товарів у кожній окремій поставці визначається відповідно до рахунку-фактури. Загальна вартість контракту встановлюється у розмірі всієї партії товарів, які поставляються за цим контрактом (п.3.3 Договору).

Згідно з інвойсом №12/10/16 від 12.10.2016 року вартість товарів, що переміщувались через митний кордон України, погоджена між відправником та покупцем товарів, становила 136664,15 ЄВРО, відправлення товару здійснювалось зі складу CW UAB AD REM LEZ. у м.Клайпеда, Литва на умовах СРТ Київ (т.2, а.с.54-72).

На митну територію України 29.10.2016 року з Республіки Литва через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС у вантажному автомобілі д.н.з НОМЕР_4 на адресу позивача ввезено товари «годинники наручні, електромузичні синтезатори та ін.» загальною вагою брутто - 4652,175 кг (т.2, а.с. 53).

Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці ДФС 31.10.2016 року до митного поста «Столичний» декларантом ПП «ТЕЦ» було подано МД від 31.10.2016 року №100270001/2016/274397 (т.2, а.с.22-52). На підтвердження заявленої митної вартості товарів митному органу разом з МД подано контракт №03/2016/АТ від 11.10.2016 року, інвойс від №12/10/16 від 12.10.2016 року (т.2, а.с.54-72), СMR від 24.10.2016 року №313681 (т.2, а.с.53), книжку МДП №UX.77226503 від 28.10.2016 року, прайс-лист з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року (т.2, а.с.5-21).

На підставі вищевказаних документів митним органом проведено митне оформлення товару за МД від 31.10.2016 року №100270001/2016/274397 за резервним методом.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що імпортований позивачем товар був реалізований на митній території України відповідно до договору купівлі-продажу №0416-01 від 31.08.2016 року, укладеного із ТзОВ «Оксент», підтвердженням чого є видаткові та податкові накладні від 31.10.2016 року, 28.09.2016 року, 31.08.2016 року (т.2, а.с.74-141), виписки по особовому рахунку ПП «ТЕЦ» (т.2, а.с.149-154).

Разом з тим, як свідчить акт перевірки ПП «ТЕЦ» №25646/14-08/38272913 від 04.12.2018 року, підставою для проведення перевірки позивача стала інформація та відомості, викладені в листі митного органу Литовської Республіки від 09.01.2018 року №(20.3/15)3В-204 (т.2, а.с.198). Відповідно до даного листа митними органами Литовської Республіки було надано копії експортних митних декларацій від 26.08.2016 року №16LTLR1000152E9BD9 та №16LTLR1000EK059130, від 23.09.2016 року №16LTLR1000EK065785 та №16LTLR10001538FC83, від 24.10.2016 року №16LTLR10001544A454.

Під час співставлення контролюючим органом відомостей, зазначених у МД від 31.08.2016 року №100270001/2016/267747 та експортних деклараціях від 26.08.2016 року №16LTLR1000152E9BD9, №16LTLR1000EK059130 (т.2, а.с.164-190), встановлено завищення позивачем податкового зобов`язання за товарами №№ 1, 4, 12, 14, 17, 21, 36 за окремими артикулами, ввезеними позивачем згідно з вказаною МД, на загальну суму 9915,93 грн., в тому числі по ввізному миту на загальну суму 2422,16 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 7493,77 грн, та заниження податкового зобов`язання в розрізі товарів №№ 1,10,11, 12, 13, 14,15, 17, 18, 19, 20, 21, 35, 36, 37, 40 за окремими артикулами на загальну суму 723 335,98 грн., в тому числі по ввізному миту на загальну суму 185250, 21 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України на загальну суму 538085,77 грн.

Під час співставлення відповідачем відомостей, зазначених у МД від 28.09.2016 року №100270001/2016/271031 та експортних деклараціях від 23.09.2016 року №16LTLR1000EK065785, №16LTLR10001538FC83 (т.2, а.с.199-241), встановлено завищення позивачем податкового зобов`язання за товарами №№ 1, 11, 13, 16, 17, 24 за окремими артикулами, ввезеними згідно з вказаною МД, на загальну суму 8855,42 грн, в тому числі по ввізному миту на загальну суму 2269,02 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 6586,40 грн, та заниження податкового зобов`язання в розрізі товарів №№ 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 за окремими артикулами на загальну суму 987448,62 грн, в тому числі по ввізному миту на загальну суму 237874,10 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України на загальну суму 749574,00 грн.

Під час співставлення ГУ ДФС у Волинській області відомостей, зазначених у МД від 31.10.2016 року №100270001/2016/274397 та експортній декларації від 24.10.2016 року №16LTLR10001544A454 (т.2, а.с.242-250, т.3, а.с.1-24), встановлено завищення ПП «ТЕЦ» податкового зобов`язання за товарами №№ 1, 22, 24, 30, 32, 38, 40, 42, 44, 47, 50, 54, 56 за окремими артикулами, ввезеними згідно з вказаною МД, на загальну суму 15394,18 грн, в тому числі по ввізному миту на загальну суму 3538,34 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 11855,84 грн, та заниження податкового зобов`язання в розрізі товарів №№ 1, 6, 7, 12, 13, 17, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 48, 50, 51, 52, 58, 60, 61 за окремими артикулами на загальну суму 966026,48 грн, в тому числі по ввізному миту на загальну суму 231669,27 грн, по податку на додану вартість із ввезених на територію України на загальну суму 734357,21 грн.

У акті перевірки №25646/14-08/38272913 від 04.12.2018 року податковий орган зазначив, що за результатами порівняння отриманих даних від митної адміністрації Литовської Республіки з відповідними даними, що зазначені у митних деклараціях та документах, на підставі яких ПП «ТЕЦ» здійснено митне оформлення товарів на митній території України, встановлено відповідність відомостей про найменування товарів, їх вагу та кількість, транспортний засіб та невідповідність даних про відправника та отримувача. При хронологічному порівнянні подій продажу, оформлення експорту в Литовській Республіці та імпорту товару в Україні встановлено, що ці події відбувались одночасно.

На підставі документально підтверджених даних митного оформлення товарів, задекларованих у країні відправлення Литовській Республіці, контролюючим органом встановлено, що при митному оформленні ПП «ТЕЦ» заявлено недостовірні відомості щодо митної вартості товарів, внаслідок чого відповідачем визначено митну вартість товарів в розрізі артикулів на рівні, вказаному у додатках 3.1, 3.2, 3.3 до акта перевірки (т.1, а.с.65-85).

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (надалі МК України) митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Положеннями статті 272 МК України, підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 МК України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалерні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (надалі ПК України) передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Частиною другою статті 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Разом з тим, як встановлено судом, отримана відповідачем від Литовської Республіки інформація, а саме: експортні митні декларації від 26.08.2016 року №16LTLR1000152E9BD9 та №16LTLR1000EK059130, від 23.09.2016 року №16LTLR1000EK065785 та №16LTLR10001538FC83, від 24.10.2016 року №16LTLR10001544A454, інвойси до них, стосуються інших зовнішньоекономічних контрактів, по яких позивач не є стороною правовідносин, що свідчить про безпідставність тверджень податкового органу про порушення ПП «ТЕЦ» положень митного та податкового законодавства.

Так, по експортних деклараціях від 26.08.2016 року №16LTLR1000EK059130, від 23.09.2016 року №16LTLR1000EK065785 товар поставлявся від компанії Condor Group LTD, Великобританія, до компанії Astron Computer LTD, Гонконг (т.2, а.с.164, 203), по експортних деклараціях від 26.08.2016 року №16LTLR1000152E9BD9, від 23.09.2016 року №16LTLR10001538FC83 від компанії Laisvoji Ter. AD REM LEZ Totus, Литва, до компанії POL-CEL SP.Z.O/O, Польща (т.2, а.с.167, 199), по експортній декларації від 24.10.2016 року №16LTLR10001544A454 від компанії UAB AD REM LEZ, Литва, до компанії POL-CEL SP.Z.O/O, Польща (т.2, а.с.242).

Згідно з частиною першою статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 цього Кодексу).

Судом першої інстанції вірно зауважено, що під час митного контролю уповноважені митні органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауважень до заявленої митної вартості товарів, що імортувались ПП «ТЕЦ». Доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідачем не надано.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини друга та третя статті 57 Митного кодексу України).

В силу вимог частини чотирнадцятої статті 354 МК України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Як свідчить акт перевірки, контролюючий орган самостійно визначив митну вартість товару, що імпортувався позивачем, прийнявши за основу вартість ідентичних товарів, які зазначені в експортних деклараціях Литовської Республіки від 26.08.2016 року №16LTLR1000152E9BD9 та №16LTLR1000EK059130, від 23.09.2016 року №16LTLR1000EK065785 та №16LTLR10001538FC83, від 24.10.2016 року №16LTLR10001544A454.

Разом з тим, жодних обґрунтувань щодо застосованого відповідачем методу визначення митної вартості товару акт перевірки не містить.

Крім того, слід зауважити, що в силу приписів пункту 5 частини третьої статті 64 МК України ціна товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн, не може бути підставою для визначення митної вартості імпортних товарів.

Таким чином, вартість товару, що зазначена в експортних деклараціях, за якими поставки здійснювались в Гонконг та Польщу, не може слугувати підставою для визначення митної вартості імпортованого ПП «ТЕЦ» товару.

Водночас, суд зазначає, що подані відповідачем на підтвердження своїх доводів документи не містять офіційного перекладу з іноземної мови, а проведений аналіз товару, що поставлявся позивачем, із товаром, зазначеним в експортних деклараціях Литовської Республіки, свідчить про те, що контролюючий орган встановив лише часткове співпадіння найменування окремих позицій товару, за якими було здійснено коригування митної вартості. Тобто, твердження податкового органу про відповідність відомостей про найменування товару, їх вагу та кількість у поданих позивачем до митного оформлення МД та наданих Литовською Республікою експортних деклараціях не відповідає фактичним обставинам справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №820/305/17.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги те, що за наслідками розгляду протоколів про порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України, складених Київською регіональною митницею відносно директора ПП «ТЕЦ» ОСОБА_1 , Солом`янським районним судом м.Києва прийнято постанови від 04.01.2019 року у справах №760/21116/18, №760/21115/18, №760/21113/18, якими закрито провадження у даних справах у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В даних постановах суд зазначив про відсутність доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії керівника ПП «ТЕЦ» ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України за МД від 31.08.2016 року №100270001/2016/267747, від 28.09.2016 року №100270001/2016/271031, від 31.10.2016 року №100270001/2016/274397 з приховуванням від митного контролю та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця та відправника (т.3, а.с.84-96).

Не є обґрунтовані доводи апелянта про порушення судом вимоги ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, поскільки взято до уваги закриття адмінпроваджень щодо ОСОБА_1 , проте зазначена особа є директором ПП «ТЕЦ» та діяв безпосередньо від його імені та являвся єдиною особою, яка уповноважена на декларування.

Крім того, є помилковим покликання апелянта на постанову Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №803/1420/17, позаяк в ній ПП «ТЕЦ» оскаржувало податкові повідомлення рішення, прийняті за наслідками іншої перевірки не з ідентичних підстав, оскільки стосувалось зовнішньоекономічного контракту, по якому позивач був стороною правовідносин.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі № 140/902/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 30.10.2019 року.