Справа № 826/15660/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №826/15660/17

адміністративне провадження №№ К/9901/23351/19,К/9901/24242/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу №826/15660/17

за позовом Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційними скаргами Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» та Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2019 року (прийняте у складі головуючого судді - Головань О.В) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Губської Л.В., суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.)

УСТАНОВИВ

І. Суть спору:

1. Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» (далі - позивач, Центру ДЗК) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом (з урахуванням уточнень) до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі- відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області ( далі - відповідач 2), Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - відповідач 3) у якому просили :

1.1. - визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стельмаха Сергія Леонідовича щодо неповернення Центру ДЗК транспортних засобів, а саме: ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ), ВАЗ 21043 (державний номерНОМЕР_5), ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ) та Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ) у зв`язку з закінченням виконавчого провадження № 47769563;

1.2. - визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо неповернення Центру ДЗК транспортних засобів, а саме: ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ), ВАЗ 21043 (державний номерНОМЕР_5), ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ) та Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ) у зв`язку з закінченням виконавчого провадження № 47769563;

1.3. - стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на користь ДП "ЦДЗК" грошові кошти в розмірі 187 311,45 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (в редакції заяви від 20.12.2017 р.)

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним сплачено заборгованість за вимогою ДПІ у м. Івано-Франківську від 08.05.2015 р. №Ю-12203, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та не заперечується відповідачами. Вказане є підставою для зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника в порядку п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Неповернення боржнику майна, за рахунок якого не може здійснюватись погашення заборгованості, порушує право власності позивача та завдає йому збитків. Для визначення розміру завданої майнової шкоди позивач звернувся за проведенням незалежної грошової оцінки майна до ПП "Лідес Консалт", яким складено звіт від 07.07.2017р. Згідно зі звітом вартість належних позивачу вилучених автомобілів становить 187 311, 45 грн. 2.1. Позивач зазначає, що вилучення транспортних засобів підтверджено актом від 23.06.2016 та не заперечується відповідачами. Більше того, за фактом неправомірного вилучення ,зокрема, і вказаних автомобілів, було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 Кримінального кодексу України. Також, апелянт з посиланням на норми Цивільного кодексу України наголошує, що зважаючи на встановлення протиправності дій органу виконання по відношенню до майна позивача, останній має право на відшкодування шкоди заподіяної органом державної влади.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо вилучення транспортних засобів Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ) та Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ) у ВП №47769563.

3.2. Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо неповернення Державному підприємству "Центр державного земельного кадастру" транспортних засобів, а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ) та Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ).

3.3. Зобов`язано Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (76019, м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 45, код 35021710) повернути Державному підприємству "Центр державного земельного кадастру" (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, буд. 3, код 21616582) транспортні засоби, а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ) та Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ).

3.4. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року було змінено (доповнено) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2019 року.

4.1. Визнано протиправними дії відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо вилучення транспортних засобів Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) та ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 ) в межах виконавчого провадження № 47769563.

4.2. Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо неповернення Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру» транспортних засобів, а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) та ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 ).

4.3. Зобов`язано Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області повернути позивачеві транспортні засоби, а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) та ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 )».

4.4. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2019 року залишено без змін.

5. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, про відсутність постанов про арешт майна боржника, крім накладення арешту на кошти боржника постановою від 30.10.2015 в межах виконавчого провадження № 47769563, отже, підстави для вилучення та реалізації будь-якого іншого майна боржника, крім коштів, були відсутні. Також суди зазначили, що використання такого способу захисту порушеного права як відшкодування завданих збитків у сумі вартості майна може мати місце виключно у випадку фактичної неможливості повернення вилученого майна в натурі, оскільки у протилежному випадку матиме місце подвійне стягнення (власне майно і його вартість), або залишення повернутого майна у розпорядженні органу стягнення за відсутності належних підстав.

IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

6. Центру ДЗК не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій звернувся з касаційною скаргою, у якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 та постанову Шостого адміністративного апеляційного суду від 22.07.2019 по справі № 826/15660/17 в частині відмови у стягненні грошових коштів у розмірі 187 311,45 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю та стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Івано- Франківській області на користь Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» грошові кошти в розмірі 187 311,45 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

7. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги позивач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції безпідставно не врахували, що згідно з п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання державним виконавцем доказів надходження від боржника коштів, спрямованих на задоволення вимог усіх стягувачів, сплати витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. Суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином тієї обставини, що Відповідачем 1 не заперечується, що Центром ДЗК сплачено заборгованість по виконавчому провадженню № 47769563, доказом чого є постанова про зняття арешту з коштів боржника від 09.02.2017, винесена головним державним виконавцем Стельмахом С.Л., в якій прямо визначено, що борг сплачено, з огляду на що було знято арешт з коштів боржника.

7.1. Крім того, судами попередніх інстанцій проігноровано те, що відповідно до результатів пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, по виконавчому провадженню № 47769563 зазначається, що дане виконавче провадження завершено (витяг знаходяться в матеріалах справи). Отже, враховуючи наведені вище норми Закону, Відповідач 1 був зобов`язаний повернути Центру ДЗК раніше вилучені транспортні засоби.

7.2. Також позивач зазначає, що Центром ДЗК було надано до суду належні докази на підтвердження (доведення) розміру завданої шкоди внаслідок неправомірної бездіяльності Відповідача 1, сума якої становить 187 311, 45 грн. Однак, у порушення ст. 90 КАС України ці докази не були прийняті судами попередніх інстанцій до уваги, оскільки за висновками судів попередніх інстанцій, звернення Центру ДЗК із позовними вимогами про відшкодування завданої шкоди є передчасним, оскільки вилучені та в подальшому втрачені Відповідачем 1 транспортні засоби ще можуть бути знайдені.

8. Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій звернувся з касаційною скаргою, у якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Просили скасувати першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

9. Івано-Франківський МВ ДВС вказує на те, що в матеріалах виконавчого провадження ВП №47769563, відсутні оригінали процесуальних документів про вилучення транспортних засобів, належних боржнику, Івано-Франківська регіональна філія ДП «ЦДЗК», а саме ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) та ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 ). Отримати пояснення від колишнього державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ОСОБА_1 з приводу вилучення транспортних засобів належних боржнику Івано-Франківська регіональна філія ДП «ЦДЗК», а саме ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) та ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 ), в межах повноважень органів юстиції, є неможливим у зв`язку із його звільненням з посади державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС, а телефонні дзвінки ним ігноруються.

9.1. 08.05.2018 р. Івано-Франківським МВ ДВС було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Івано-Франківського міського відділу поліції (отримано згідно штампу 08.05.2018 р.), щодо вирішення питання про притягнення колишнього державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

9.2. Також зазначає, що ні Окружним адміністративним судом міста Києва ні Шостим апеляційним адміністративним судом, не досліджено матеріали виконавчого провадження ВП № 47769563, зокрема в обох оскаржуваних рішеннях вказується визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Стельмаха С.Л., при цьому що виконавче провадження ВП № 47769563 перебувало на виконанні у головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Дем`яніва П.Б., яким 30.06.2016 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47769563 на підставі п.7 ч.І ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції вказаного закону на момент винесення це визнання боржника банкрутом). При цьому вказана постанова сторонами у встановлені терміни не оскаржувалась.

10. Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» надало заперечення на касаційну скаргу, в якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 та постанову Шостого адміністративного апеляційного суду від 22.07.2019 по справі № 826/15660/17 в частині відмови у стягненні грошових коштів у розмірі 187 311,45 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю та стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Івано- Франківській області на користь Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» грошові кошти в розмірі 187 311,45 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

11. Івано-Франківський МВ ДВС також надав заперечення на касаційну скаргу позивача, в якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

ІV. Установлені судами фактичні обставини справи

12. На виконанні у Івано-Франківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження № 47769563 з примусового виконання вимоги ДПІ у м.Івано-Франківську від 08.05.2015 № Ю-12203-25у про стягнення з Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на суму 33 171, 09 грн.

13. Постановою від 08.06.2015 за заявою ДПІ у м.Івано-Франківську, стягувача у виконавчому провадженні, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Івано-Франківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 47769563.

14. Під час виконавчого провадження постановою від 30.10.2015 накладено арешт на кошти боржника у межах суми стягнення в порядку ст. 59, 62 Закону України «Про виконавче провадження».

15. Також, під час проведення виконавчих дій державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1 описано та вилучено належні позивачу автомобілі, що підтверджується актами від 19.02.2016 та від 23.02.2016.

16. 30.06.2016 головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову в межах виконавчого провадження № 47769563 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

17. Після завершення виконавчого провадження № 47769563 позивач неодноразово звертався до Міністерства юстиції України, відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо повернення вилученого майно.

18. Листом № 04-20/464 від 06.04.2017 управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області у відповідь на звернення повідомило, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 47769563 автомобілі Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6 ) та ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) описані державним виконавцем, на торги не передавалися, не вилучалися і не реалізовувалися, автомобіль ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 ) не описувався. Також повідомлено, що описане майно на відповідальне зберігання прийняв ОСОБА_2 , про що розписався особисто.

19. Не погоджуючись з неправомірними діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

20. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАСУ) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

23. Приписами підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу обумовлено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

24. Відповідно до частини третьої статті 181 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи), яка кореспондується з частиною третьою статті 287 КАС України в чинній редакції, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

25. Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 606-XIV) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

26. Приписами частин 1, 2, 4, 5 статті 52 Закону № 606-XIV, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

26.1. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

26.2. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

26.4. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

26.5. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

27. У відповідності до частин 1, 2, 5, 7, 9 статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

27.1. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, в тому числі, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

27.2. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

27.3. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

27.4. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

27.5. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п`ять днів після накладення арешту.

27.6. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього державний виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

28. Відповідно до частини другої статті 87 Закону № 606-XIV збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

29. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначені в статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

30. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та1174 ЦК України відповідно.

31. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

32. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

VI. Позиція Верховного Суду

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

33. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

34. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

35. Колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій правильно було встановлено, про відсутність постанов про арешт майна боржника, крім накладення арешту на кошти боржника постановою від 30.10.2015 в межах виконавчого провадження № 47769563, отже, підстави для вилучення та реалізації будь-якого іншого майна боржника, крім коштів, були відсутні.

36. Факт проведення опису та вилучення належних позивачеві транспортних засобів судом першої інстанції встановлено з урахуванням:

- актів від 19.02.2016 та 23.02.2016, складених державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_1, згідно з якими було вилучено автомобілі боржника;

- відомостей, наведених у листі управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 06.04.2017 № 04-20/464;

- звернення Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області до правоохоронних органів щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 КК України.

37. Крім того, факт вилучення автомобілів відповідачем не заперечувався, тобто, ці обставини не є спірними, відтак, з огляду на явну ознаку протиправності в діях посадових осіб відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції.

38. Вищевказані обставини повністю спростовують доводи відповідача 1 стосовно відсутності оригіналів процесуальних документів про вилучення транспортних засобів, належних боржнику.

39. Також не заслуговує на увагу посилання відповідача з приводу того, що у судових рішеннях вказується про протиправність бездіяльності державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Стельмаха С.Л., при цьому що виконавче провадження ВП № 47769563 перебувало на виконанні у головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Дем`яніва П.Б., оскільки у рішеннях суддів визнаються протиправні дії саме відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції.

40. Щодо доводів позивача з приводу завданої шкоди внаслідок неправомірної бездіяльності Відповідача 1, сума якої становить 187 311, 45 грн. Верховний Суд погоджується з судами першої та апеляційної інстанції, які дійшли висновку, що використання такого способу захисту порушеного права як відшкодування завданих збитків у сумі вартості майна може мати місце виключно у випадку фактичної неможливості повернення вилученого майна в натурі, оскільки у протилежному випадку матиме місце подвійне стягнення (власне майно і його вартість), або залишення повернутого майна у розпорядженні органу стягнення за відсутності належних підстав.

41. Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які б дали змогу зробити висновок щодо неможливості повернути майно в натурі, оскільки розслідування у кримінальному провадженні № 00027 триває, обставини вилучення майна, його місцезнаходження та можливість повернення органу стягнення та/або позивачу не з`ясовані.

42. Верховний Суд також відхиляє аргументи скаржника щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, тому що перелічені скаржником порушення не є такими, що унеможливлювали встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і, крім того, не підтверджуються матеріалами справи.

43. Колегія суддів зазначає, що доводи, наведені позивачем та відповідачем 1 у касаційних скаргах, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

44. Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд погоджує висновки першої та апеляційної інстанції, про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності дій відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо вилучення та щодо неповернення транспортних засобів та Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», а саме: ГАЗ 31105-101 (державний номер НОМЕР_6), Volkswagen Passat (державний номер НОМЕР_2 ), Opel Vectra (державний номер НОМЕР_3 ), ВАЗ 21043 (державний номер НОМЕР_4 ) та ВАЗ 21043 (державний НОМЕР_5 ) в межах виконавчого провадження № 47769563.

45. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

VII. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

47. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» та Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Дашутін

М.М.Яковенко