Справа № 640/17203/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», товариства з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2019 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», товариства з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» про забезпечення позовної заяви у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», товариства з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про визнання протиправними та скасування приписів, постанов, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Проджект Білдінг», ТОВ «Бк Роял Хауз» та ТОВ «Скайбуд Груп» звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп», про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп», про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 143/19/10/26-2/2708/02/2 від 27.08.2019 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 144/19/10/26-15/2708/02/2 від 27.08.2019 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз » штрафу за правопорушення у .сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 145/19/10/26-16/2708/02/2 від 27.08.2019 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз » штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 146/19/10/26-19/2708/02/2 від 27.08.2019 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 147/19/10/26-20/2708/02/2 від 27.08.2019 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Одночасно з позовною заявою до суду першої інстанції від позивачів надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії:

- припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз» про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп», про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- припису Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп», про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2019 у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», товариства з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» про забезпечення позову у справі № 640/17203/19 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою товариством з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», товариством з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», товариством з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» подано апеляційну скаргу, в якій вони просять скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою заяву позивачів про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом вирішення даної справи є правомірність вказаних вище приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування поданої заяви позивачі зазначають, що оскаржувані приписи забороняють їм здійснювати будівельні роботи на об`єкті «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вул. Мілютенка та вул. Шолом-Алейхема у Деснянському районі м. Києва », через що на сьогоднішній день фактично заблоковано будівництво вищевказаного об`єкту, чим порушуються права не тільки позивачів, а й інших осіб, зокрема, громадян, які є інвесторами будівництва. Крім того, позивачі зазначають про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди їх правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у адміністративній справі, а застосування відповідних заходів забезпечення позову дозволить позивачам ефективно захистити свої права до моменту вирішення справи по суті, а також мінімізує збитки, завдані протиправним зупиненням будівництва.

Умови та порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта та заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Колегія суддів зазначає, що у своїй заяві позивачами не доведено наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, а саме, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, у межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин колегія суддів приходить до висновку, що зупинення дії приписів Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 13.08.2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил зумовить виникнення невиправданого судового втручання у діяльність суб`єкта владних повноважень, що, у свою чергу, йде у розріз з метою інституту забезпечення позову.

Також, колегія суддів зауважує, що аргументи позивачів щодо безпідставності прийняття оскаржуваного індивідуального акту є, за своєю суттю, підставами позову, надання оцінки яким може здійснюватися виключно у ході судового розгляду справи по суті.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені заявниками обставини, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів того, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, що вірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Проджект Білдінг», товариства з обмеженою відповідальністю «Бк Роял Хауз», товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 30.10.2019.