Справа № 140/1565/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8892/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (головуючий суддя Валюх В.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області в якому просила зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату недонарахованої суми індексації заробітної плати за період з 01.07.2009 по 30.06.2012 у розмірі 4798,39 грн, провести нарахування та виплату суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.07.2009 по 30.06.2012.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року позов задоволено частково, зобов`язано Головне управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недорахованої суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року. Зобов`язано Головне управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідач будучи належним чином обізнаним в наявності порушень Порядку проведення індексації грошових доходів населення при не нарахуванні індексації, зокрема наявності судового рішення 01.10.2015, відповідач свідомо ігнорував проведення її нарахування у відповідності до Закону, що і підтверджено позицією фіскального органу в рамках цієї справи.

Окрім того апелянт вважає, хибними висновку суду першої інстанції, що позовна вимога про нарахування та виплати суми індексації заробітної плати в розмірі 4798,39 грн не підлягає задоволенню, оскільки позивач не звертався з заявою до відповідача, оскільки такі висновки про наявність обов`язку попереднього звернення до відповідача не ґрунтуються на жодній нормі Закону.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 17.03.2009 по 17.09.2015 працювала в органах державної податкової служби, зокрема, наказом Нововолинської ОДПІ від 17.03.2009 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу оподаткування фізичних осіб, а наказом Нововолинської ОДПІ від 17.09.2015 звільнена з посади з посади головного державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Нововолинської ОДПІ за згодою сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України). Згідно довідки про заробітну плату за період з 17.03.2009 по 17.09.2015, копій розрахункових листів, позивачу протягом липня 2009 року - червня 2012 року була виплачена індексація: в сумі 9,37 грн в серпні 2009 року, в сумі по 13,32 грн у липні - вересні 2010 року, в сумі 11,52 грн в серпні 2011 року, в сумі 11,44 грн у вересні 2011 року, в сумі 11,63 грн у жовтні 2011 року, в сумі 11,82 грн в листопаді 2011 року, в сумі 12,05 грн в грудні 2011 року.

На виконання звернення Управління Служби безпеки України у Волинській області № 54/3-4802 Володимир-Волинською ОДФІ проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства України при нарахуванні та виплаті індексації грошових доходів службовим особам Нововолинської ОДПІ за період з 01.01.2008 по 01.08.2012, про що складено довідку від 12.10.2012. Перевіркою встановлено порушення Закону № 1282-ХІІ, що призвело до недоотримання працівниками Нововолинської ОДПІ індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 по 01.08.2012 на загальну суму 182754,03 грн.

За результатами перевірки Територіальної державної інспекції праці у Волинській області винесено припис від 16.11.2012 № 03-01-04/0462-0398, в якому зазначено, що індексація заробітної плати проводилась з порушенням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, а саме: при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалось базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого працівникам безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів. У період з 01.01.2008 по 01.08.2012 на підставі наказів керівників Нововолинської ОДПІ працівникам проводились виплати, які носять стимулюючий характер, з одночасним не нарахуванням і виплатою індексації, яка носить обов`язковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 23 Закону № 108/95-ВР. У зв`язку з виявленими порушеннями, приписано, зокрема, дотримуватись вимог пунктів 2, 5 Порядку № 1078 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526.

Вказаний припис Нововолинська ОДПІ оскаржила в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.10.2015, у справі № 2а/0370/4007/12 у задоволенні адміністративного позову Нововолинської ОДПІ до Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про визнання протиправним та скасування припису від 16.11.2012 № 03-01-04/0462-0398 в частині зазначення порушень, зокрема, щодо дотримання вимог пунктів 2, 5 Постанови № 1078, та Постанови № 526 відмовлено повністю.

Крім того, вказані фактичні обставини зазначені також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі № 803/940/17.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» згідно з нормами статей 1, 2 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно ч. 2 ст 233 КЗпП в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Індекс споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників обчислюється відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), згідно з пунктом 1-1 якого таке обчислення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Постанови № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Пунктом 5 Постанови № 1078 передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Законодавством встановлений обов`язок для підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Також як вірно враховано судом першої інстанції, що основним нормативним документом, який регулює умови оплати праці установи - Нововолинської ОДПІ є постанова Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до Постанови № 268 останнє підвищення посадового окладу позивача відбулось у лютому 2008 року, а тому базовим періодом для обчислення індексації заробітної плати працівників, які працюють в установі з лютого 2008 року і в яких не зростали доходи на суму, що перевищує розмір індексації, є лютий 2008 року. Перевіркою відомостей нарахування заробітної плати встановлено, що індексація заробітної плати проводилась з порушенням пункту 5 Порядку № 1078, а саме: при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної вважалося базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника. У період з 01.01.2008 по 01.08.2012 працівникам Нововолинської ОДПІ проводились виплати, які носили стимулюючий характер, з одночасним ненарахуванням і виплатою індексації, яка носить обов`язковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 33 Закону України «Про оплату праці».

Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі № 803/940/17 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про часткове задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи підтверджено факт не нарахування та не виплати працівникам Нововолинської ОДПІ (в тому числі і позивачу за період, вказаний у позовній заяві) суми індексації заробітної плати у період з 01.01.2008 по 01.08.2012 відповідно до Закону № 1282-ХІІ, тому суд першої інстанції вірно вважав, що позовна вимога про зобов`язання зобов`язання ГУ ДФС у Волинській області, яке згідно із довідкою від 24.04.2019 № 1808/3/03-20-04-02-20 є правонаступником Нововолинської ОДПІ провести нарахування та виплату недонарахованої суми індексації заробітної плати за період з 01.07.2009 по 30.06.2012, без зазначення її конкретного розміру.

Також вірним є висновок суду, що позовна вимога про зобов`язання провести нарахування та виплату недонарахованої суми індексації заробітної плати в розмірі 4798,39 грн не підлягає задоволенню, оскільки позивач не зверталася із заявою до відповідача про нарахування та виплату індексації заробітної плати саме в розмірі 4798,39 грн та спору щодо розміру індексації між сторонами не виникло.

Суд першої інстанції також правильно вважав, що не заслуговує на увагу розрахунок суми індексації заробітної плати, складений особисто позивачем, оскільки із розрахункових листів за 2009 - 2012 р.р. позивачу виплачувалися кошти у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності (у липні 2009 року, січні, травні - липні 2010 року, березні, липні 2011 року), проте у вказаному розрахунку позивач провела нарахування сум індексації заробітної плати з розрахунку повного робочого часу та не врахувала фактично відпрацьовані дні та дні, в які позивач перебувала у відпустці чи на лікарняному, що вплинуло на розмір індексації, яка повинна виплачуватися пропорційно відпрацьованому часу.

Згідно абз 7 п. 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 34 Закону Закон № 108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно статей 1 - 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З врахуванням наведеного суд першої інстанції вірно вважав, що позовна вимога про нарахування та виплату позивачу суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.07.2009 по 30.06.2012 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року по справі № 140/1565/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
В. В. Святецький