Справа № 815/4030/17
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/4030/17
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. про встановлення відсутності компетенції, визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. та з урахуванням уточнень прохальної частини адміністративного позову від 18 вересня 2017 року просила про: встановлення відсутності компетенції (повноважень) заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. надавати відповідь до Одеського окружного адміністративного суду на виконання протокольної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі №815/763/17 листом від 12 липня 2017 року; визнання протиправними бездіяльності заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. щодо неподання службової записки (рапорту, іншого документу) до голови Одеської обласної державної адміністрації з обґрунтування невідповідності резолюції голови Одеської обласної державної адміністрації повноваженням заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. на виконання вимог резолюції, ненадання відповіді по суті до Одеського окружного адміністративного суду на виконання вимог Одеського окружного адміністративного суду, ненадання нормативно - правових актів, інших матеріалів (ч.2 ст.71 КАС України), дії щодо надання листа від 12 липня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду з інформацією, що не відповідає дійсності (абзац 1, 4-5 арк. 2), без нормативно - правових актів, які б стверджували інше (зворотнє), без оцінки відповідності листів Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації від 29 березня 2016 року, 23 травня 2016 року щодо виконання рішення по справі №815/7790/13-а з огляду на лист директора Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації від 18 серпня 2017 року щодо відсутності експертизи, відповідно до повноважень заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В., Закону України «Про державну службу», інших нормативно-правових актів, дії щодо надання «Заперечень» до Одеського окружного адміністративного суду по даній справі з помилками, твердженнями, які не відповідають дійсності, шкодять правам, інтересам позивача, примушують позивача до додаткових зусиль організації свого життя, захисту своїх прав (подання запитів, зауважень, клопотань, тощо), вводять суд в оману, що потребує зусиль на спростування, дії, що пов`язані з підтримкою неправомірного наказу №66 від 30 травня 2016 року, який має ознаки примусу до праці, що підписано посадовою особою без повноважень з позначенням посади, яка відсутня в штатному розписі на час підписання наказу, що є ознакою «кругової поруки», з огляду на повноваження відповідача в частині «відповідає» за діяльність Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, що суперечать Конституції України (ч.2 ст.19); зобов`язання відповідача спростувати інформацію, що не відповідає дійсності в Листі від 12 липня 2017 року до Одеської обласної державної адміністрації, подавши відповідний лист до Одеського окружного адміністративного суду, відкликати лист від 12 липня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду через подання без повноважень не по суті, без належних нормативно-правових актів, спростувати твердження про вимоги до відпустки в 56 календарних днів на зустрічі 15 серпня 2017 року із заступником голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошиним С.В . , оскільки тричі наголосила на необов`язковості даної вимоги (через те, що позивачу невідомо про нормативно-правові акти щодо тривалості відпусток медпрацівників).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року у задоволені адміністративного позову було відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити позов повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що 02 червня 2017 року Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/763/16 направлено лист на адресу Одеської обласної державної адміністрації у якому зазначено про те, що протокольною ухвалою суду від 18 травня 2017 року суд зобов`язав Одеську обласну державну адміністрацію надати додаткові докази у справі, а саме копії документів: Положення про КУ «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація» (ПМПК), штатний розпис, структуру, кошторис, посадову інструкцію завідувача (керівника) КУ «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація» на час звільнення ОСОБА_1 з Департаменту освіти і науки Одеської облдержадміністрації. Докази (копії документів, пропозицій), які були надані голові ООДА для створення сектору консультативно-методичного обслуговування інклюзивної освіти в Департаменті освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації та призначення ОСОБА_1 на дану посаду. Докази (копії документів), які надані були директору Департаменту освіти і науки Одеської облдержадміністрації (в статусі в.о. або іншою посадовою особою із зазначенням П. І.Б ., обставин) для створення наказу №66-к від 30 травня 2016 року «Про поновлення ОСОБА_1 на роботі». Докази (копії документів) того, що посада зав. сектором консультативно-методичного обслуговування інклюзивної освіти в Департаменті освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації відповідає посаді зав. ПМПК за такими критеріями, як: розмір оплати праці, тарифний розряд (НПА, яким таке зазначено, включно з надбавками за вислугу років, доплата за шкідливі умови праці, щорічну відпустку, тощо), статус посади (педагогічне або не педагогічне), зберігається або не зберігається педагогічний стаж, посадова інструкція за обома посадами (відповідно до вимог ОААС по справі №815/7790/13а). Або докази того, у зв`язку з чим не може бути виконано зазначений запит (а.с.28-29).

Відповідно до резолюції голови Одеської обласної державної адміністрації Степанова М.В. від 27 червня 2017 року Колебошина С.В. , якого розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації №440/к-2017 від 24 квітня 2017 року було призначено на посаду заступника голови Одеської обласної державної адміністрації (а.с.30), зобов`язано на виконання зазначеного листа Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року надати відповідні матеріали суду (а.с.27).

За результатами розгляду зазначеного листа Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року по справі №815/763/16 за підписом заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. до суду направлено лист від 12 липня 2017 року №3830/02-38/05/4326 (а.с.37-38).

Згідно вказаного листа заступника голови Одеської обласної державної Колебошина С.В. від 12 липня 2017 року №3830/02-38/05/4326 Одеська обласна державна адміністрація повідомила суд, що виконати запит в повному обсязі не може. У вказаному листі відповідачем було зазначено, що Одеський окружний адміністративний суд просить надати: положення про КУ «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація» (надалі ПМПК), штатний розпис ПМПК, структуру ПМПК, кошторис, посадову інструкцію завідувача (керівника ПМПК) КУ «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація» на час звільнення ОСОБА_1 з Департаменту освіти і науки, а Одеська обласна державна адміністрація не має відомостей про КУ «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація». Натомість повідомлено, що існує комунальний заклад «Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація», який є юридичною особою та об`єктом права спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області інтереси яких представляє Одеська обласна рада (власник) у межах повноважень визначених законодавством України. Звернено увагу суду на те, що ОСОБА_1 була звільнена з посади завідувача Одеської обласної психолого-медико-педагогічної консультації управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, а не з Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, в структурі якої не має ПМПК. Щодо надання доказів (копій документів), які були надані голові Одеської обласної державної адміністрації для створення сектору консультативно-методичного обслуговування інклюзивної освіти Департаменту освіти і науки та директору Департаменту освіти і науки для створення наказу від 30 травня 2016 №66-к «Про поновлення на роботі в Департаменті освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1.» було зазначено про надання наступних документів: клопотання директора Департаменту освіти і науки до голови Одеської обласної державної адміністрації від 29.03.2016 року №262/01/01 -34-01 -01 щодо виділення додаткової штатної одиниці, з окладом, що відповідатиме окладу посади зав. сектору консультативно - методичного обслуговування інклюзивної освіти, яку обіймала ОСОБА_1 ; листа Департаменту освіти і науки до голови Одеської обласної державної адміністрації від 23 травня 2016 року №1174/02/01-34-01-01 щодо експертизи та подальшого затвердження штатного розпису Департаменту освіти і науки на 2016 рік.; наказу Департаменту освіти і науки від 30 травня 2016 року №66/к «Про поновлення на роботі у Департаменті освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 » на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року по справі №815/7790/ 13-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту - освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, Державної виконавчої служби. Щодо витребування судом доказів того, що посада завідуючого сектором консультативно-методичного обслуговування інклюзивної освіти Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації відповідає посаді завідувача ПМПК за критеріями, як: розмір оплати праці, тарифний розряд, статус посади, посадова інструкція, зберігається або не зберігається педагогічний стаж, посадова інструкція за обома посадами (відповідно до вимог ОААС по справі №815/7790/13-а) проінформовано суд, що посада завідуючого сектором - консультативно-методичного обслуговування інклюзивної освіти Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації максимально наближена до посади завідуючого ПМПК, з урахуванням вимог чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що дії щодо надання інформації, що викладена у листі заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. від 12 липня 2017 року №3830/02-38/05/4326, який наданий до Одеського окружного адміністративного суду, вчинені відповідачем по даній справі (№815/4030/17) на виконання вимог суду у іншій справі (№815/763/16), а тому їх правомірність та відповідність вимогам Закону встановлюється тим судом, який зобов`язав надати вказану інформацію та докази під час розгляду справи №815/763/16 та саме ним надається оцінка належного виконання зазначених вимог суду та належного суб`єкту виконання. Стовно вимоги про встановлення відсутності компетенції у відповідача судом зазначено, що вказані спори можливі лише між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а тому позивач, як фізична особа, обрала неналежний спосіб захисту порушених прав.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Частиною 1 статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Частиною 69 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною 1 ст. 79 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Разом з тим, порядок дослідження письмових доказів встановлений ст.143 КАС України.

При цьому, статтею 86 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В свою чергу, з врахуванням приписів, ст. 79, 86 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивачки до суду) оцінка належності, допустимості, достовірності доказу (в даному випадку - листа заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. від 12 липня 2017 року №3830/02-38/05/4326) повинна здійснюватися тим судом, який зобов`язав надати вказані докази під час розгляду справи №815/763/16, та саме той суд надає оцінку щодо належного виконання вимог суду та належного суб`єкту виконання.

Крім того, надання листа від 12 липня 2017 року №3830/02-38/05/4326 на виконання протокольної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі №815/763/17, за своєю суттю є процесуальною дією в межах вказаного адміністративного провадження, що не може бути розцінено судом як реалізація суб`єктом владних повноважень його управлінських функції.

Таким чином колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними бездіяльності заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. щодо неподання службової записки (рапорту, іншого документу) до голови Одеської обласної державної адміністрації з обґрунтуванням невідповідності резолюції голови Одеської обласної державної адміністрації повноваженням заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. на виконання вимог резолюції, щодо ненадання відповіді по суті до Одеського окружного адміністративного суду на виконання вимог Одеського окружного адміністративного суду, ненадання нормативно - правових актів, інших матеріалів (ч.2 ст.71 КАС України), дії щодо надання листа від 12 липня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду з інформацією, що не відповідає дійсності (абзац 1, 4-5 арк. 2), без нормативно - правових актів, які б стверджували інше (зворотнє), без оцінки відповідності листів Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації на адресу голови Одеської обласної державної адміністрації від 29.03.2016 року , 23 травня 2016 року щодо виконання рішення по справі №815/7790/13-а з огляду на лист директора Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації від 18 серпня 2017 року щодо відсутності експертизи, відповідно до повноважень заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В., Закону України «Про державну службу», інших нормативно-правових актів та зобов`язання відповідача спростувати інформацію, що не відповідає дійсності в листі від 12 липня 2017 року до Одеської обласної державної адміністрації, подавши відповідний лист до Одеського окружного адміністративного суду, відкликати лист від 12 липня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду через подання без повноважень не по суті, без належних нормативно-правових актів.

Стосовно заявленої вимоги щодо встановлення відсутності компетенції (повноважень) заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. надавати відповідь до Одеського окружного адміністративного суду на виконання протокольної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі №815/763/17 листом від 12 липня 2017 року, колегія суддів зазначає таке.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, позивачка у своєму позові просила суд, зокрема, встановити відсутність компетенції (повноважень) заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. надавати відповідь до Одеського окружного адміністративного суду на виконання протокольної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі №815/763/17 листом від 12 липня 2017 року.

Колегія суддів зазначає, що компетенція - це сукупність юридично установлених повноважень, прав і обов`язків конкретного органа чи посадової особи та визначає його місце в системі державних органів. Юридичний зміст поняття «компетенція» включає в себе такі елементи: предмети підпорядкування (коло об`єктів, явищ, дій, на які розповсюджуються повноваження); права і обов`язки, повноваження органа чи особи: відповідальність; відповідність поставленим цілям, задачам і функціям.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

За змістом наведених правових норм, під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Компетенцію органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

У справі, яка переглядається, позивачка не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділена процесуальним правом пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Фактично заявлені вимоги в частині визнання відсутності компетенції наразі є не предметом позову, а його підставою, тобто тими обставинами, якими позивачка обґрунтовує протиправність дій заступника голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошина С.В. щодо надання відповіді до Одеського окружного адміністративного суду на виконання протокольної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі №815/763/17 листом від 12 липня 2017 року, а тому ці вимоги не можуть розглядатися судом як окремі. Саме по собі визнання відсутності компетенції не відновить прав позивачки, які вона вважає порушеними, та не призведе до реального й ефективного захисту її прав.

Оскільки, з врахуванням висновків щодо встановлення належного виконання протокольної ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі №815/763/17 у вказаному провадженні, то колегія суддів зазначає, що вимога про визнання відсутності компетенції заявлена позивачем виключно з метою доведення своєї позиції у межах справи №815/763/17.

Таким чином, обраний позивачкою спосіб відновлення порушених, на її думку, прав є помилковим, не відповідає вимогам та цілям адміністративного судочинства, а отже задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 у частині про визнання протиправними дій щодо надання «Заперечень» до Одеського окружного адміністративного суду по даній справі з помилками, твердженнями, які не відповідають дійсності, шкодять правам, інтересам позивача, примушують позивача до додаткових зусиль організації свого життя, захисту своїх прав (подання запитів, зауважень, клопотань, тощо), вводять суд в оману, що потребує зусиль на спростування, дії, що пов`язано з підтримкою неправомірного наказу №66 від 30 травня 2016 року , який має ознаки примусу до праці, що підписано посадовою особою без повноважень з позначенням посади, яка відсутня в штатному розписі на час підписання наказу, що є ознакою «кругової поруки», з огляду на повноваження відповідача в частині «відповідає» за діяльність Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, що суперечать Конституції України (ч.2 ст.19), враховуючи те, що надання письмових заперечень на адміністративний позов є процесуальним правом відповідача, а їх оцінка здійснюється судом у межах розгляду справи у сукупності всіх встановлених обставин справи.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача спростувати твердження про вимоги до відпустки в 56 календарних днів на зустрічі 15 серпня 2017 року із заступником голови Одеської обласної державної адміністрації Колебошиним С.В . , оскільки позивачкою не надано жодних доказів та обґрунтувань щодо порушення її прав та законних інтересів, пов`язаних із зазначеною позовною вимогою.

Стосовно тверджень апелянта про протиправність дій суду першої інстанції при відмові позивачці у задоволенні її клопотання про витребування доказів, оформленої протокольною ухвалою від 22.09.2017 року, колегія суддів їх відхиляє, оскільки наявні в матеріалах справи докази дають змогу в повній мірі оцінити обставини справи та ухвалити судове рішення.

Крім того, посилання апелянта на порушення судом першої інстанції процесуального права щодо не розгляду її заяви про виправлення писки в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутнє сама заява про виправлення описки, обов`язковість письмової форми якого передбачено процесуальним законодавством. Також, в самій апеляційній скарзі не наведено пов`язаності вказаних обставин з підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довід. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine, аpplication no. 63566/00).

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.