Справа № 200/11583/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 р. Справа№200/11583/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення від 23 липня 2019 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 23 липня 2019 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву від 15 липня 2019 року про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до підземного пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи:

з 22 січня 1986 року по 10 квітня 1986 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в "Шахті ім. 9-ї п`ятирічки" Виробничого об`єднання "Совєтськвугілля";

з 08 серпня 1988 року по 11 квітня 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею в шахті "Комсомолець Донбасу" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля";

з 16 квітня 1992 року по 11 вересня 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті в шахтоуправлінні ім. Кірова Виробничого об`єднання "Макіїввугілля";

з 22 вересня 1992 року по 16 листопада 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею в шахті "Комсомолець Донбасу" Виробничого об`єднання "Шахтарськвугілля;

з 16 листопада 1992 року по 17 листопада 1992 року на посаді учня підземного гірника з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля";

з 25 грудня 1992 року по 04 липня 1993 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля";

з 02 вересня 1993 року по 11 листопада 1993 року на посаді учня підземного прохідника з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання " Жовтеньвугілля";

з 12 листопада 1993 року по 08 січня 1995 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті «Комуніст» Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля;

з 01 червня 2014 року по 09 вересня 2015 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті у ПАТ Орендне підприємство "Шахта Жданівська";

з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1984 року період навчання в середньому гірничому професійно - технічному училищі № 106 м. Макіївки за професією "машиніст електровозу підземний";

з 13 квітня 1986 року по 08 червня 1988 року період служби в армії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоди його роботи безпідставні, оскільки весь трудовий стаж підтверджений у трудовій книжці. Вважає прийняте рішення не обґрунтованим та таким, що позбавляє його права на пенсійне забезпечення лише через неможливість надання документів, підтверджуючих безпосередньо зайнятість потягом повного робочого дня на підземних роботах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 1-2).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

15 жовтня 2019 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Зазначив, що за спірні періоди роботи позивача останнім не надані довідки на підтвердження пільгового характеру роботи, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі чого, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (арк. справи 11-13).

Позивач також є особою переміщеною з тимчасово окупованої території, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04 липня 2019 року № 1425- (арк. справи 15).

15 липня 2019 року позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 23 липня 2019 року було прийнято рішення без номера, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з не підтвердженням трудового стажу позивача за період роботи на ВП «Совєтськвугілля», на шахті «Комсомолець Дондасу» в/о «Жовтеньвугілля», на шахті «Комунист» в/о Жовтеньвугілля, на ПАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська», оскільки відповідно до пункту 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637, спеціальний трудовий стаж не підтверджений даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхуванню по даним індивідуальних відомостей про застраховану особу. До пільгового стаж зарахований лише період роботи позивача по Списку № 1 - з 08 серпня 2011 року по 31 травня 2014 року в ПАТ «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська». У зв`язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Також Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України № 1788-XII, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 вищевказаного Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Це передбачено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", а саме п. 20, згідно якого лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі за текстом - Порядок ведення трудових книжок), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2 Порядку ведення трудових книжок, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про

використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Порядку ведення трудових книжок визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою.

У трудовій книжці позивача зазначено наступне:

- запис № 1 з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1986 рік навчання ПТУ №106 м. Макіївки, згідно диплому № 307936;

- запис № 2 від 22 січня 1986 року прийнятий підземним машиністом електровозу 3 розряду з повним робочим днем у шахті ПО «Советськвугілля»;

- запис № 3 від 10 квітня 1986 рік звільнений за пунктом 3 статті 365 КЗОТ УСРС у зв`язку з призивом в лави Радянської армії;

- запис №4 -з 13 квітня 1986 рік по 08 червня 1988 рік - служба в лавах Радянської армії;

- запис № 5 від 08 серпня 1998 року - прийнятий на «шахту «Комсомолець Донбасу» на посаду машиніста електровозу підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- запис № 6 від 11 квітня 1992 рік - звільнений за пунктом 5 статті 36 КЗпП України;

- запис від 16 квітня 1992 рік прийнятий на ПО «Макіїввугілля» ш/у ім. С.М. Кірова»;

- запис від 11 вересня 1992 рік звільнений відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України за переведенням;

- запис від 22 вересня 1992 рік прийнятий за переведенням машиністом електровозу підземний четвертого розряду з повним робочим днем під землею;

- запис від 16 листопада 1992 рік звільнений за власним бажанням;

- запис від 16 листопада 1992 рік прийнятий на шахту «Комуніст» ДП «Жовтеньвугілля» учнем підземним граничним з повним робочим днем у шахті;

- запис від 18 листопада 1992 рік навчання на курсах підземних гірничих при п/о «Жлвтеньвугілля»;

- запис від 25 грудня 1992 рік - переведений підземним гірничим 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- запис від 07 липня 1993 рік - навчання на курсах підземних прохідників при п/о «Жовтеньвугілля»;

- запис від 02 вересня 1993 рік переведений учнем підземним прохідником з повним робочим днем у шахті;

- запис від 12 листопада 1993 рік переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті;

- запис від 08 січня 1995 рік звільнений за власним бажанням (арк. справи 18-21).

Вказані записи у трудовій книжці оформлені належним чином (мають номера наказів, дати їх винесення, підписи та посади осіб, які вносили вказані записи, печатки підприємств).

Тобто, вказані записи у повному обсязі підтверджують факт роботи позивача у підземних умовах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що уточнюючі довідки для підтвердження пільгового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Окрім того, пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Отже, належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжкою підтверджується, що ОСОБА_1 має право на включення до пільгового стажу періоду роботи з 22 січня 1986 року по 10 квітня 1986 року на посаді машиністу електровозу підземного з повним робочим днем в "Шахті ім. 9-ї п`ятирічки" Виробничого об`єднання "Совєтськвугілля"; з 08 серпня 1988 року по 11 квітня 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею в шахті "Комсомолець Донбасу" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля"; з 16 квітня 1992 року по 11 вересня 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті в шахтоуправлінні ім. Кірова Виробничого об`єднання "Макіїввугілля"; з 22 вересня 1992 року по 16 листопада 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею в шахті "Комсомолець Донбасу" Виробничого об`єднання "Шахтарськвугілля; з 16 листопада 1992 року по 17 листопада 1992 року на посаді учня підземного гірника з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля"; з 25 грудня 1992 року по 04 липня 1993 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля"; з 02 вересня 1993 року по 11 листопада 1993 року на посаді учня підземного прохідника з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання " Жовтеньвугілля"; з 12 листопада 1993 року по 08 січня 1995 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті «Комуніст» Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля;

Щодо не зарахування до стажу періоду навчання позивача з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1984 року у ПТУ № 106 м. Макіївки за спеціальністю «машиніст електровозу підземний», суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 56 Закону "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Судом встановлено, що відповідно до представленої копії диплому № 307936, позивач з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1986 року навчався у Професійно - технічному училищі № 106 м. Макіївки та отримав спеціальність «машиніст електровозу підземний четвертого розряду» (арк. справи 22).

Згідно копії трудової книжки позивача вбачається:

- запис № 1 з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1986 рік навчання ПТУ №106 м. Макіївки, згідно диплому № 307936 (арк. справи 22);

- запис № 2 від 22 січня 1986 року прийнятий підземним машиністом електровозу 3 розряду з повним робочим днем у шахті ПО «Советськвугілля» (арк. справи 18).

Суд звертає увагу на те, що позивач навчався у період до набрання чинності Законом України "Про професійно - технічну освіту", в зв`язку з чим вважає за доцільне застосовувати законодавство чинне на момент виникнення спірних обставин.

Так, відповідно до п.п. "з" п. 109 розд. VIII Постанови Ради Міністрів СРСР "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" від 03.08.1972 року № 590 крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Приписами частини 3 п 109 розділу VIII Постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому не встановлюючи обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії, а тому посилання відповідача на те, що позивач після закінчення професійно - технічного училища протягом трьох місяців мав працевлаштуватись на роботу за набутою у професійно - технічному училищі професією.

Суд вказує на те, що професію "електрослюсаря підземного" віднесено до робіт із шкідливими умовами праці, передбачених Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Радою Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, який був чинний на момент навчання позивача.

З наведеного вбачається, що між закінченням навчання позивача - 11 січня 1986 року та днем прийняття на роботу за спеціальністю - 22 січня 1986 року, становить 11 днів, що складає менш ніж 2 місяці.

Таким чином, підстави для не зарахування періоду навчання позивача з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1986 року в ПТУ № 106 м. Макіївки за спеціальністю "машиніст електровоза підземний" до пільгового стажу позивача відсутні.

Окрім того, суд зазначає, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Щодо не зарахування пільгового стажу позивача з 01 червня 2014 року по 09 вересня 2015 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті у ПАТ Орендне підприємство "Шахта Жданівська", суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-IV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі 490/12392/16-а.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії позивача з 13 квітня 1986 року по 08 червня 1988 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З представленої копії військового квитка НОМЕР_2 від 13 квітня 1986 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 13 квітня 1986 року по 08 червня 1988 рік (арк. справи 23).

В трудовій книжці міститься: запис №4 про проходження позивачем військової служби в лавах Радянської армії з 13 квітня 1986 року по 08 червня 1988 рік (арк.. справи 18 - зворотній бік).

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що період служби позивача в лавах збройних сил Радянської армії з 13 квітня 1986 року по 08 червня 1988 рік підлягає зарахуванню до стажу позивача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення від 23 липня 2019 року про відмову у призначенні пенсії позивачу було прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 23 липня 2019 року про відмову в призначенні - ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву від 20 червня 2019 року про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до підземного пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 22 січня 1986 року по 10 квітня 1986 року на посаді машиністу електровозу підземного з повним робочим днем в «Шахті ім. 9-ї п`ятирічки» Виробничого об`єднання "Совєтськвугілля"; з 08 серпня 1988 року по 11 квітня 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею в шахті "Комсомолець Донбасу" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля"; з 16 квітня 1992 року по 11 вересня 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті в шахтоуправлінні ім. Кірова Виробничого об`єднання "Макіїввугілля"; з 22 вересня 1992 року по 16 листопада 1992 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем під землею в шахті "Комсомолець Донбасу" Виробничого об`єднання "Шахтарськвугілля; з 16 листопада 1992 року по 17 листопада 1992 року на посаді учня підземного гірника з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля"; з 25 грудня 1992 року по 04 липня 1993 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля"; з 02 вересня 1993 року по 11 листопада 1993 року на посаді учня підземного прохідника з повним робочим днем в шахті на шахті "Комуніст" Виробничого об`єднання " Жовтеньвугілля"; з 12 листопада 1993 року по 08 січня 1995 року на посаді прохідника підземного з повним робочим днем в шахті на шахті «Комуніст» Виробничого об`єднання "Жовтеньвугілля; з 01 червня 2014 року по 09 вересня 2015 року на посаді машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті у ПАТ Орендне підприємство "Шахта Жданівська"; з 01 вересня 1982 року по 11 січня 1984 року на період навчання в середньому гірничому професійно - технічному училищі № 106 м. Макіївки за професією "машиніст електровозу підземний"; з 13 квітня 1986 року по 08 червня 1988 року період служби в армії, - підлягають задоволенню.

Згідно частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією ПриватБанку про сплату від 24 вересня 2019 року (арк. справи 4).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце/проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (за місцем знаходження юридичної адреси: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) про визнання незаконним та скасування рішення від 23 липня 2019 року про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського рішення об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 липня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (за місцем знаходження юридичної адреси: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 липня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановлених судом обставин.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (за місцем знаходження юридичної адреси: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) на користь позивача ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце/проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 31 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко