Справа № 683/1814/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 683/1814/16-а

адміністративне провадження № К/9901/35268/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Старокостянтинівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.11.2016р. (суддя - Бондарчук Л.А.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017р. (судді - Курко О.П., Білоус О.В., Совгира Д.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії, з врахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та за січень 1998 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 1995 року по 2000 рік, в тому числі з врахуванням заробітної плати за період з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та січень 1998 року відповідно до довідок №1, №2 від 19.102.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в відповідача та отримує пенсію по інвалідності. При призначенні пенсії та визначенні її розміру відповідачем не було враховано суми його заробітку за період з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та за січень 1998 року з посиланням на те, що при перевірці звітності про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ПП «Консул» виявлено невідповідність загальних сум виплат, на які нараховувались внески до Пенсійного фонду, розмірам заробітної плати, яка зазначена у довідках. Вважає відмову відповідача незаконною та такою. Що порушує його конституційне право на пенсію, а в тому, що підприємство, на якому він працював, невірно сплачувало страхові внески, його вина відсутня.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.11.2016р., яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017р., позов задоволено.

Визнано незаконними дії Старокостянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням його заробітної плати за період з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та за січень 1998 року.

Зобов`язано Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області провести позивачу перерахунок його пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 1995 року по 2000 рік, в тому числі з врахуванням його заробітної плати за період з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та за січень 1998 року відповідно до довідок про заробіток для обчислення пенсії №01 та №02 від 19.10.2015р., які видані ПП «Консул-Акрон», починаючи з 01.12.2015р.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив змінити судове рішення суду апеляційної інстанції, скасувавши судове рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що при проведенні перевірки звітності про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування ПП «Консул» встановлено, що загальні суми виплат, на які нараховуються внески до Пенсійного фонду України за спірний період роботи позивача, не співпадають або значно нижчі сум заробітної плати, зазначених в довідці.

Крім того, посилається на те, що у довідці №1 від 10.01.1996р., виданої ПП «Акрон», зазначено, що у 1995 році заробітна плата не нараховувалась на підприємстві, а тому внески до Пенсійного фонду України за вказаний період не сплачувались з цих підстав.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, яке гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, передбачено, що за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-XV, в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії,, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-XV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 10 цієї статті передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст. 106 Закону №1058-XV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.02.2009р. перебуває на обліку в Старокостянтинівському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримує пенсію по інвалідності. (а.с. 26)

01.12.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. (а.с. 27)

Судами встановлено, що позивач просив при призначенні та нарахуванні нового виду пенсії врахувати його заробіток за періоди з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та за січень 1998 року на підставі довідок ПП «Консул» від 19.10.2015р. №01 та №02. (а.с. 7; 28)

Листом від 11.07.2016р. №20/Л-4 відповідач повідомив позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії на підставі наданих довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №01 та №02 від 19.10.2015р., виданих ПП «Консул-Акрон». (а.с. 2)

Відмову мотивовано тим, що при перевірці звітності про нарахування ПП «Консул-Акрон» збору на обов`язкове державне пенсійне страхування виявлено, що загальні суми виплат, на які нараховувались внески до Пенсійного фонду України, не співпадають або значно нижчі сум заробітної плати, які зазначені у довідках. Крім того, згідно довідки №01 заробітна плата у 1995 році позивачу не нараховувалась, а тому внески до Пенсійного фонду України за 1995 рік відсутні.

Не погоджуючись із відмовою у перерахунку йому пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем неправомірно не враховано заробітну плату позивача за періоди з 01.07.1995р. по 31.12.1997р. та за січень 1998 року, яку він отримував у період роботи в ПП «Консул». При цьому суди виходили з того, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Проте, застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної сплати, означатиме порушення рівності їх прав на призначення (перерахунок) пенсії при інших рівних умовах.

Суди виходили з того, що відповідачем не враховано заробітну плату позивача, яку він отримував в період роботи в ПП «Консул», у зв`язку із неналежною сплатою роботодавцем страхових внесків за цей період, що призвело до порушення принципу рівності особи перед законом, і пенсійні органи не вжили дієвих заходів для забезпечення гарантованого державою права на одержання в майбутньому трудової пенсії. Однак зазначена обставина не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки за правилами статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство- страхувальник, в якому працював позивач, оскільки саме підприємство нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Посилання в обґрунтування касаційної скарги на те, що загальні суми виплат, на які нараховуються внески до Пенсійного фонду України за спірний період роботи позивача, не співпадають або є значно нижчими суми заробітної плати, зазначених в наданих позивачем довідках, а тому відсутні правові підстави для взяття таких показників заробітної плати для перерахунку позивачу пенсії є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зловживань з боку позивача не встановлено, надані пенсіонером довідки для перерахунку пенсії видані підприємством, при цьому доказів недостовірності внесених у довідки показників заробітної плати не встановлено, відповідачем не надано до суду інших розрахунків сум заробітної плати позивача за спірний період, а тому підстав для не врахування у розрахунок пенсії даних заробітної плати, зазначених у довідках №1, 2 від 19.10.2015р. немає.

Щодо посилань відповідача на те, що у довідці №1 від 10.01.1996р., виданої ПП «Акрон», зазначено, що у 1995 році заробітна плата не нараховувалась на підприємстві, а тому внески до Пенсійного фонду України за вказаний період не сплачувались, а тому показники заробітної плати за 1995 рік також не підлягають врахуванню для перерахунку позивачу пенсії, колегія суддів виходить з того, що зазначена довідка в матеріалах справи відсутня, поряд з тим відповідно до положень КАС України обов`язок доказування покладено саме на відповідача, який у даній справі не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Висновки щодо застосування судами норм матеріального права у цій справі відповідають висновкам Верховного Суду у постанові від 26.09.2019р. у справі №295/6361/17.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосовано норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Старокостянтинівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.11.2016р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук