Справа № 448/1593/16-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10572/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 вересня 2019 року в справі №448/1593/16-а (суддя Кічак Ю.В., час ухвалення 11 год. 35 хв., повний текст рішення складений 13 вересня 2019 року, м. Мостиська) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - заступник начальника Львівської митниці ДФС Борисов Юрій Олексійович, про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - заступник начальника Львівської митниці ДФС Борисов Ю.О., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Борисова Ю.О. від 14.09.2016 у справі про порушення митних правил №3462/20909/16, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Рішенням від 03.09.2019 Мостиський районний суд Львівської області адміністративний позов задовольнив повністю.

Скасував постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Борисова Ю.О. у справі про порушення митних правил №3462/20909/16 від 14.09.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень і закрив справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки факту наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбачено ч.3 ст. 470 МК України, оскільки останній не доставив товар - транспортний засіб до митного органу призначення та перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб.

Крім того, апелянт зазначає, що 18.07.2016 на адресу гр. України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Львівська митниця ДФС за вихідним номером 14009/13-70-20/9/29 скерувала лист про прибуття до Львівської митниці ДФС для надання пояснення та можливого документування митного правопорушення.

Вищевказаний лист Львівської митниці ДФС було отримано гр. ОСОБА_1 21.07.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

На зазначену у листі дату гр. ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС не з`явився.

12.08.2016 у відсутності гр. ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 3462/20909/16.

12.08.2016 на адресу гр. ОСОБА_1 Львівська митниця ДФС за вихідним номером 15772/13-70-20/С/29 скерувала примірник протоколу про порушення митних правил № 3462/20909/16, а 16.09.2019 за вихідним номером 17821/13-70-20/С/29 - лист з примірником постанови №3462/20909/16 від 14.09.2016, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Таким чином, відповідач вважає, що Львівська митниця ДФС вжила всіх вичерпних заходів щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що позивачем ОСОБА_1 ввезено 03.11.2015 на митну територію України автомобіль марки «Mercedes 220» VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит», який у встановлений ст.95 Митного кодексу України (далі МК України) строк не доставлений до митного органу, що і стало підставою для винесення стосовно останнього оскаржуваної постанови.

Листом Львівської митниці ДФС від 18.07.2016 №13942/13-70-20/9/29 позивач викликався до Львівської митниці для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля за межі території України та участі у складенні протоколу про порушення митних правил, однак на виклики митниці не з`явився.

Примірник протоколу про порушення митних правил, де було зазначено дату та час розгляду справи, скеровано ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем його проживання.

Справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 14.09.2016 розглянуто без його участі та винесено постанову у справі про порушення митних правил №3462/20909/16 від 14.09.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Не погодившись із зазначеною вище постановою у справі про порушення митних правил, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався тим, що під час розгляду даної справи судом з`ясовано факти порушення посадовою особою відповідача порядку розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення, що є підставами для скасування постанови заступника начальника Львівської митниці ДФС Борисова Ю.О. від 14.09.2016 року в справі про порушення митних правил та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

Згідно зі ст.498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до положень статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що законодавством надано право особі, яка притягується до відповідальності, ряд процесуальних прав та обов`язків для захисту свої прав, свобод та інтересів.

Зокрема, особі, яка притягується до відповідальності надано право бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника.

Однак, як встановив суд першої інстанції, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вручення позивачу копії протоколу, своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи про порушення митних правил відповідачем не надано.

Так, у матеріалах справи наявний лист-повідомлення від 12.08.2016 року №15772/13-70-20/с/29, на який покликається апелянт, скерований на адресу позивача, яким надіслано протокол про порушення митних правил від 12.08.2016 року та повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 11:00 год. 14.09.2016 року за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, управління боротьби з митними правопорушеннями Львівської митниці ДФС. Проте докази про отримання позивачем ОСОБА_1 . зазначеного вище листа-повідомлення від 12.08.2016 про розгляд справи про порушення митних правил та притягнення його до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України в матеріалах справи відсутні.

Зазначене вказує на те, що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, що позбавило його права в повній мірі та на власний розсуд здійснювати надане йому законодавством процесуальне право захисту.

А тому колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що при розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав, передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів.

Також в оскарженій постанові відсутні жодні обґрунтування щодо розгляду матеріалів справи про порушення митних правил у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи положення ч.3 ст.286 КАС України, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №3462/20909/16 від 14.09.2016 прийнята Львівською митницею ДФС протиправно, тому підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил -закриттю.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03 вересня 2019 року в справі №448/1593/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 01.11.2019.