Справа № 369/4404/19
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4404/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий - суддя Бондаренко О.В., при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області 1 роти Сороки Сергія Сергійовича, про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 08.04.2019 року, мотивуючи тим, що 24.03.2019 року о 12 годині 25 хвилин рядовим поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області 1 роти Сорокою Сергієм Сергійовичем було винесено постанову серія ЕАВ №1010622, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до даної постанови він, ОСОБА_1 , 24.03.2019 року о 12 годині 25 хвилин, рухався на належному йому автомобілі марки LEXUSRX 200 TЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області на трасі М05 Київ-Одеса 16 км зі швидкістю 55-60 км/год. В цей момент його було зупинено працівником поліції, а саме рядовим поліції першої роти першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Сорокою С . С . , який склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1010622, про те, що він згідно показань приладу TRUCAMТС 000517, нібито їхав зі швидкістю 87 км/год., тобто перевищив швидкість на 37 км/год., хоча насправді він рухався зі швидкістю не більше 60 км/год. Вважає, що винесена постанова відносно нього абсолютно безпідставна, оскільки згідно ч.1 ст.122 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності при перевищенні ними встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год., а він рухався зі швидкістю 55-60 км/год., тобто в його діях відсутні ознаки правопорушення. Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча фактично він не погоджувався з допущеним правопорушенням. Таким чином, він вважає, що інспектор не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1010622 від 24.03.2019 року, за якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Тому, просить визнати дії рядового поліції першої роти першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Сороки Сергія Сергійовича щодо складання постанови серії ЕАВ №1010622 від 24.03.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, незаконними та скасувати постанову серії ЕАВ №1010622 від 24.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП у відношенні до нього ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

09.04.2019 року ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Сороки Сергія Сергійовича про скасування постанови у справ про адміністративне правопорушення направлено за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

04.07.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

22.07.2019 року представник відповідача Орлов Олександр Сергійович подав відзив на адміністративний позов в якому зазначив, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними га необгрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови, 24.03.2019 о 12 год. 22 хв. водій, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем LEXUS RX 200 TЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на 16 км. автомобільної дороги М-05 Київ - Одеса, в населеному пункті смт. Чабани, рухався зі швидкістю 87 км/год, чим перевищив дозволену швидкість на 37 км/год. (швидкість вимірювалась приладом ТгиСАМ ТС 000517), чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306, внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території Україні Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил. Згідно з пунктом 1.9. ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більш 50 км/год. (пункт 12.4 ПДР).У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годин тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумі доходів громадян. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справі про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною першою, другою та третьою ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчиненні адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національне поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього: руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У цьому випадку уповноваженими органам; (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справ про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушенні відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи де адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпеченні дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Вказані положення кореспондуються з частиною 4 розділу І Інструкції з оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерств; юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) (далі - Інструкція). Відповідно до частини 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Тобто, дані норми, навіть у випадку незгоди позивача з вчиненим правопорушенням, виключають можливість складення протоколу та зобов`язують відповідача за результатами розгляду справи приймати відповідне рішення та без складання протоколу виносити постанову про адміністративне правопорушення. Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час. Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення безпосередньо в присутності особи відносно якої розглядалася вказана адміністративна справа. На виконання вищевказаних вимог та вимог ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП відповідач, розпочавши розгляд справи, назвав своє ім`я, посаду та спеціальне звання, зазначив порушення, яке вчинив позивач, а саме керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 87 км/год., чим перевищив дозволену швидкість на 37 км/год. і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, пояснив позивачеві його права та надав можливість надати письмові чи усні пояснення з приводу вчиненого правопорушення. Після чого інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на позивача в розмірі 255 грн. 00 коп.) та виніс постанову. Лазерний вимірювач швидкості ТгuCamLTI20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови. Тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача, адвокат Скрипка Ірина Михайлівна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що буде перебувати за межами України.

Відповідач, рядовий поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області 1 роти Сорока Сергій Сергійович, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. ст. 205, 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки, так як неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.03.2019 року рядовим поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області 1 роти Сорокою Сергієм Сергійовичем щодо гр. ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАВ №1010622 у справі про адміністративне правопорушення (а.с.7-8), відповідно до якої 24 березня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки LEXUS RX 200 TЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області на трасі М05 Київ-Одеса 16 км, в зона дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 87 км/год., чим перевищив швидкість на 37 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAMTC000517, чим порушив п.12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п. 4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9, 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 р. IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п. 5 р. IV Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу, таблички до дорожніх знаків. При цьому, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Пунктом 8.4 «в» ПДР України встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №1010622 (а.с.7-8), ОСОБА_1 вчинив порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а саме керував транспортним засобом зі швидкістю 87 км/год. в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту», чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAMTC000517.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вбачається з фото з приладу TRUCAMTC000517 (а.с.35), 24.03.2019 року о 12 годині 14 хвилин на 16 км автодороги М05 автомобіль LEXUSRX 200 TЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 87 км/год., даним фото повністю спростовуються доводи позивача, оскільки на ньому зафіксовано факт перевищення швидкості ОСОБА_1 в населеному пункті, що є порушенням правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,06.12.2017 року отримав посвідчення водія, строк дії якого встановлений до 06.12.2019 року, що підтверджується посвідченням ВХР 748871 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.15), ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_4 200 TЕ, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно Сертифікату серії НОМЕР_5 Міністерства Економічного розвитку і торгівлі «Затвердження типу засобів вимірювання техніки» № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року (а.с.36), цей сертифікат, виданий фірмі LaserTechnology,Inc., США засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI20/20ТгuCam, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Згідно свідоцтва про перевірку законодавчо регулюваного засобу вимірювальної техніки, що було чинне на момент вчинення адміністративного правопорушення (а.с.37) лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuCamLTI 20/20 №ТС000517, виробник LaserTechnology,Inc., США, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам.

Як вбачається з експертного висновку Державної служби спеціалізованого зв`язку та захисту інформації України №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року (а.с.38), щодо лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20ТгuCam встановлено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт, об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних.

Відповідно до додатку до експертного висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року (а.с.39) на лазерний вимірювач ТгuCamLTI 20/20 №ТС000517 розповсюджується дія експертного висновку.

Також, позивач в підтвердження вимог посилається на те, що інспектор не мав права виносити постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, працівник підрозділу Національної поліції був уповноважений виносити постанови у справі про адміністративне правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема статті 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.04.2019 року справа №607/5933/16-а.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, щодо підтвердження неправомірних дій рядовий поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області 1 роти Сороки Сергія Сергійовича щодо складання відносно нього, ОСОБА_1 , постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки розглядаючи справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, що підтверджено поданими відповідачем до відзиву доказами.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.1 ст.122, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до рядового поліції першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області 1 роти Сороки Сергія Сергійовича(09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18-а), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 31.10.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко