Справа № 620/1233/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1233/19 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, що прийняте о 15 год. 52 хв. у місті Чернігові (повний текст складений 23.08.2019), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив^

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Чернігівської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102230/2018/00150;

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 11.12.2018 №UA102000/2018/000086/2/

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані рішення та картка відмови є правомірними та не підлягають скасуванню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 08.12.2018 уповноваженою особою декларанта - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС подана митна декларація ІМ 40 ДЕ №UA102230/2018/631917, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: «Легковий автомобіль - 1 шт; бувший у використанні; пошкоджений; марка - TOYOTA; модель - COROLLA; номер шасі - немає даних; номер кузова - НОМЕР_1 ; тип кузова - седан; тип двигуна - бензиновий; номер двигуна - немає даних; робочий об`єм циліндрів - 1800 см3; потужність - 97 kw; загальна кількість місць - 5; колісна формула - 4x2; колір - сірий; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік виготовлення - 2014; призначений для перевезення пасажирів; екологічний стандарт двигуна - ЄВРО5; торговельна марка TOYOTA; виробник TOYOTA MOTOR MANUFACTURING, MISSISSIPPI, INC, - Країна виробництва - US.».

В зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля), а саме договору купівлі-продажу/рахунку на продаж потриманого автомобіля від 15.09.2018 № 42615108, укладеного між ОСОБА_1 та нерезидентом CARS WEST LLC (Yucaipa, CA 92399) , згідно якого позивач придбав потриманий автомобіль марки TOYOTA; модель - COROLLA, номер кузова НОМЕР_1 за купівельною ціною нетто 3223,00 USD (а.с.65).

Одночасно з митною декларацією декларантом було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, зокрема: рахунок фактура (інвойс) від 15.09.2018 № 42615108; коносамент від 30.09.2018 №ZCSU8893131-04; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 30.11.2018 №UA500650/2018/3230; Certificate of title for a vehicle від 27.08.2018 № ; договір про надання послуг митного брокера від 22.11.2018 №22/11/22/2018; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Куликівським РВ УМВС УДВС України в Чернігівській області 28.10.1997; довідка від 05.12.2018 №18-1205/13 (а.с.67-73).

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості транспортного засобу «Автомобіль легковий марки TOYOTA; - модель - COROLLA, кузов номер НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2014», Чернігівською митницею ДФС здійснено перевірку документів та достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах; було проведено моніторинг комерційних пропозицій щодо вживаних транспортних засобів ідентичних та подібних оцінюваному на ринку США (сайт з продажу та визначення вартості автотранспортних засобів на території США: https://www.nadaguides.com) та встановлено, що відповідно до цінової інформації інтернет-ресурсу www.nadaguides.com вартість транспортного засобу «TOYOTA COROLLA» 2014 року становить 6 850,00 USD.

У зв`язку з цим, Чернігівською митницею ДФС розпочато процедуру консультацій із декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості автомобіля на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією. Уповноважена особа на проведення декларування, надала додаткові документи на підтвердження заявленого рівня митної вартості - висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 10.12.2018 № 454. В ході консультації встановлено, що у уповноваженої на декларування особи інформація на ідентичні та аналогічні товари відсутня.

За результатами розгляду зазначеної митної декларації, відповідачем митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до існуючої цінової пропозиції щодо автомобілів «TOYOTA COROLLA», 2014 року виготовлення, на ринку США на сайті https://www.nadaguides.com, актуалізованої з урахуванням показника одометру автомобіля 56374 миль (відповідно до certificate of title for a vehicle від 27.07.2018 №) та з урахуванням транспортних витрат, обумовлених необхідністю доставки автомобіля в Україну - 7 250 доларів США /шт.

Відповідачем 11.12.2018 митницею прийнято рішення №UA102000/2018/000086/2 про коригування митної вартості спірного автомобіля та скориговано митну вартість до 7 250,00 USD.

На підставі вказаного рішення Чернігівською митницею ДФС відмовлено декларанту у митному оформленні (випуску) спірного товару, про що оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102230/2018/00150.

Не погоджуючись із карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частини першої статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за цим методом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

У відповідності до частини першої 52 Митного кодексу України (далі - МК) заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною другою статті 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як зазначалося, разом з митною декларацією позивачем надало митниці: рахунок фактура (інвойс) від 15.09.2018 № 42615108; коносамент від 30.09.2018 №ZCSU8893131-04; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 30.11.2018 №UA500650/2018/3230; Certificate of title for a vehicle від 27.08.2018 № ; договір про надання послуг митного брокера від 22.11.2018 №22/11/22/2018; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Куликівським РВ УМВС УДВС України в Чернігівській області 28.10.1997; довідка від 05.12.2018 №18-1205/13.

Відповідно до статті 368 МК для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Так, згідно з частиною третьою статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно з переліком.

Отже, обов`язковою передумовою для витребування у декларанта додаткових документів є виявлення розбіжностей у поданих документах, ознаки їх підробки або якщо надані для митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 805/5038/16-а.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обґрунтовуючи неможливість визначення митної вартості за першим методом, відповідач в оскаржуваному рішенні що наявна на сайті https://www.nadaguides.com інформація щодо вартості задекларованого позивачем транспортного засобу на території США, відрізняється від вартості, що заявлена до декларування позивачем, а тому наявні сумніви щодо правильності її визначення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За змістом частини шостої статті 54 МК орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Колегія суддів наголошує на тому, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач наголошував виключно на тому, що наявна на сайті https://www.nadaguides.com інформація щодо вартості задекларованого позивачем транспортного засобу на території США, відрізняється від вартості, що заявлена до декларування позивачем. У зв`язку із цим, відповідач дійшов висновку про те, що заявлена до декларування позивачем митна вартість транспортного засобу не є достовірною.

У свою чергу, доказів отримання відповідачем будь-якої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої позивачем митної вартості як підстави для відмови для коригування митної вартості згідно пункту 4 частини шостої статті 54 МК, матеріали справи не містять.

Згідно частини другої статті 58 МК метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

В оскаржуваному рішенні відповідач не навів будь-яких обставин того, що використані позивачем здійснений невірний розрахунок, при визначенні митної вартості товару відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У свою чергу, наявність на сайті https://www.nadaguides.com інформації щодо вартості задекларованого позивачем транспортного засобу на території США не свідчить про недостовірність задекларованої позивачем митної вартості товару, розмір якої підтверджений наданими позивачем документами, належність та достовірність яких відповідач не спростував в оскаржуваному рішенні.

Посилання позивача Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фону державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092 є безпідставним, оскільки він не стосується питань здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості.

Зазначена методика використовується при товарознавчій експертизі та оцінці колісних транспортних засобів та була застосована експертом у дослідженні, висновок за результатами якого був наданий позивачем митному органу, проте був відхилений як такий, що не є обов`язковим.

Проте, зазначений експертний висновок для митного органу є одним із документів, що містить відомості щодо правильності визначення митної вартості товару та має бути обов`язково прийнятий та оцінений контролюючим органом разом із іншими документами, що подані декларантом згідно статті 53 МК. Відповідач не вправі посилатися на довідковий та консультаційний характер експертного висновку як єдину підставу для його відхилення та має обов`язково навести обґрунтовані мотиви неприйняття до уваги такого висновку. Водночас, будь-яких обґрунтованих мотивів відхилення наданого позивачем експертного висновку відповідач в оскаржуваному рішенні не навів.

Відповідно до частини другої статті 64 МК митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті («резервний метод»), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить ані порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, ані інформації, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості товару. З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем не враховано те, що задекларований позивачем транспортний засіб мав механічні пошкодження, що підтверджується поданими позивачем: актами огляду транспортного засобу від 30.11.2018 та 08.12.2018; висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 10.12.2018 №454.

Посилання в апеляційній скарзі на поверхневе дослідження судом першої інстанції обставин справи, ігнорування аргументів митниці, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки судом першої інстанції належно надано оцінку обставинам справи та доводам відповідача щодо обставин, які підлягають з`ясуванню для правильного вирішення спору. Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не послався на норми, на які посилався відповідач, колегія суддів також відхиляє, оскільки суд не має такого обов`язку при виготовленні судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності рахунку-фактури та відсутності платіжних документів, договору купівлі-продажу, а також незазначення у комерційних документах щодо пошкоджень автомобіля тощо, колегією суддів відхиляються в силу частини другої статті 77 КАС як такі, що не покладені в основу оскаржуваного рішення, а відповідні обставини відповідач наводить вже лише під час судового розгляду.

Необґрунтованими є також доводи про те, що суд першої інстанції безпідставно здійснив розподіл судового збору виходячи із вимог немайнового характеру. Так, як вказав Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 по справі № 810/3206/17 вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості є вимогами майнового характеру. Від наведеного правового висновку палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду не відступала, а тому підстав для його неврахування немає.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 30.10.2019.