Справа № 200/7145/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року справа № 200/7145/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача ОСОБА_1 .Л., представника відповідача Гуревича М.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (повний текст складено 20 серпня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/7145/19-а (суддя в 1 інстанції Лазарєв В.В.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач має заборгованість, яка виникла за рішенням про застосування фінансових санкцій № від 03.05.2018 року. На теперішній час залишається несплаченою сума податкового боргу у розмірі 20000,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 200/7145/19-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого стягнуто з ОСОБА_2 суму податкового боргу за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код бюджетної класифікації 21081500) у розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. на р/р 5015, код платежу: 21081500, утримувач: Бахмутське УК/м. Бахмут/21081500, , банк одержувача: Казначейство України (ЄАП), МФО 899998.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що для вирішення питання щодо узгодженості грошового зобов`язання обов`язковою передумовою має бути прийняття контролюючим органом відповідного рішення і тільки після спливу строків на оскарження (адміністративне чи судове) такого рішення або після набрання судовим рішенням (за наслідками розгляду справи щодо оскарження рішення контролюючого органу) на користь контролюючого органу законної сили відповідне грошове зобов`язання є узгодженим, що є підставою для наступного формування податкової вимоги за узгодженим зобов`язанням, яка в свою чергу є підставою для звернення контролюючого органу до суду з вимогою про стягнення податкового боргу. На думку відповідача, додана до позовної заяви податкова вимога не стосується спірних правовідносин та не є такою, що сформована на підставі податкового повідомлення-рішення від 03.05.2018 року, що унеможливлює порушення питання про стягнення суми відповідного грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року було допущено заміну позивача у справі № 200/7145/19-а Головного управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - позивач).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 , мав статус фізичної особи підприємця з 13.01.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , про що свідчать облікові дані (арк.справи 9).

24.09.2018 року внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням за принципом мовчазної згоди, але не знято з обліку в податковому органі (КОР не пусті).

18 квітня 2018 року посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області проведена фактична перевірка відповідача з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки складений акт № 0103/05/99/02/40/ від 18.04.2018 року, яким було встановлено: здійснення відповідачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої. Відповідальність передбачена абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»: 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних роздрібних цін, але не менше 10 000 грн. Сума застосованих штрафних (фінансових) санкцій: 10 000 грн.; здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку. Вказаний акт підписано відповідачем (арк.справи 19-20).

На підставі акту перевірки №0103/05/99/02/40/ від 18.04.2018 року, фіскальним органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 03.05.2018 року на загальну суму 20000 грн.

Вказане рішення було направлено відповідачу, проте конверт повернувся на адресу податкового органу за закінченням встановленого терміну зберігання (арк.справи 15).

Станом на момент розгляду справи у ФОП ОСОБА_2 обліковується податковий борг у розмірі 20000,00 грн., який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З метою погашення податкового боргу податковим органом на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 02 березня 2018 року № 50278-42 на суму 6800,00 грн. (арк.справи 11).

Однак, прийняті заходи податковим органом не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 14.1.137 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 ПКУ).

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПКУ).

Відповідно до п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Постановою Кабінету міністрів України від 02.06.2003 року № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 790).

Так, згідно п. 5.цього Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта підприємницької діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду (п. 10 Порядку № 790).

Податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання ( пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Приписами Податкового кодексу України встановлені обов`язки платників податків, такі як, виконання законних вимог контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

На час розгляду справи доказів погашення відповідачем податкового боргу у розмірі 20000,00 грн. суду не надано.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо неможливості порушення питання про стягнення суми відповідного грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З інтегрованої картки платника податків вбачається, що погашення податкового боргу в повному обсязі після 02 березня 2018 року не відбулось, отже у податкового органу відсутній обов`язок додаткового формування податкової вимоги.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у розмірі 20000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 200/7145/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 200/7145/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць