Справа № 688/4170/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №688/4170/16-а

адміністративне провадження №К/9901/34142/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2017р. (суддя - Кулеша Л.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017р. (судді - Мельник-Томенко Ж.М., Сторчак В.Ю., Ватаманюк Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шепетівський буто-щебневий кар`єр», Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати дії ПАТ «Шепетівський буто-щебеневий кар`єр» та Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області неправомірними;

- зобов`язати призначити йому пенсію на пільгових умовах з 20 лютого 2016 року в зв`язку з виповненням 57-ми років з урахуванням пільгового стажу роботи з 18.01.1989 року по 26.08.1992 рік та провести відповідні перерахунки.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у призначенні якої відповідачем відмовлено. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки підстави, які б перешкоджали призначити йому пенсію, відсутні.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2017р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано протокол Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №476 від 15.06.2016р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Шепетівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 18.01.1989 року по 20.08.1992 рік включно електрослюсарем по ремонту гірничого обладнання Шепетівського буто-щебеневого кар`єру та призначити і виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 19 лютого 2016 року.

Провадження в частині позовних вимог до публічного акціонерного товариства «Шепетівський буто-щебеневий кар`єр» про визнання дій протиправними - закрито.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог не погодився відповідач, звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування касаційної скарги посилався на те, що відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці подається, в тому числі, уточнююча довідка за зразком, передбаченим пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, цього Порядку. Разом з тим, до заяви про призначення пенсії позивачем довідки, уточнюючої характер роботи надано не було, у зв`язку з чим пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 становить 5 років 11 місяців 2 дні, що є недостатнім для призначення йому пільгової пенсії.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Враховуючи, що рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а також в частині закриття провадження у справі учасниками справи не оскаржуються, в цій частині рішення судів попередніх інстанцій судом не переглядаються.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 57-річного віку, звернувся до Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 15.06.2016 року №6361/02 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

В обгрунтування відмови відповідач посилався на те, що зарахувати період роботи позивача з 18.01.1989р. по 26.08.1992р. до пільгового стажу можливо лише при наданні довідки уточнюючої пільговий характер роботи, водночас такої позивачем не надано, не отримано її і на запити Управління.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідачів та рішенням пенсійного органу звернувся до суду з вказаним позовом.

Так, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991р.; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992р. (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994р., - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994р. (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003р., - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що записи у трудовій книжці позивача у спірний період відповідають вимогам щодо найменування професії, що значиться у Списках №2, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 та постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991р. №10, тому за вказаних відомостей не має необхідності у довідці про уточнюючий характер його роботи.

Крім того, суди виходили з того, що роботу позивача у спірний період на посаді електрослюсаря з ремонту обладнання, яке знаходилось у забої, підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зокрема вказані свідки пояснили, що працювали у спірний період разом з позивачем машиністом бульдозера та помічником машиніста електроекскаватора гірничого цеху Шепетівського буто-щебеневого кар`єру відповідно, і позивач повний робочий день, а при необхідності і в позаробочий час, працював електрослюсарем з ремонту обладнання, яке знаходилось у забої, ремонтував кабелі, насоси, генератори, за роботу у шкідливих умовах праці отримували молочні продукти.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що період роботи позивача з 18.01.1989р. по 26.08.1992р., підтверджено належним чином у встановлену законом порядку заповненою його трудовою книжкою.

Разом з тим, суди виходили з того, що відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992р., з 21.08.1992р. пенсія відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначається за результатами атестації робочих місць.

Судами встановлено, що атестація робочого місця електрослюсаря по ремонту гірничого обладнання у Шепетівському буто-щебеневому кар`єрі з 21.08.1992р. не проводилась, у зв`язку з чим дійшли висновку, що для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах зарахуванню підлягає період роботи з 18.01.1989р. по 20.08.1992р. включно.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що з врахуванням спірного періоду, пільговий стаж позивача становить 9 років 3 місяці 3 дні, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суди виходили з того, що відсутність окремих первинних документів на підприємстві не може бути наслідком позбавлення позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при наявності в нього необхідного пільгового стажу, який підтверджується записами у трудовій книжці.

Крім того, суди дійшли висновку, що Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637, як слідує з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. В свою чергу трудова книжка позивача заповнена належним чином.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області провести перерахунок пенсії суди виходили з того, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії, а не у її перерахунку, а тому підстави для задоволення зазначених позовних вимог відсутні.

Закриваючи провадження в частині вимог до ПАТ «Шепетівський буто-щебеневий кар`єр», суди виходили з того, що такі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З висновками судів попередніх інстанцій, в оскаржуваній частині, колегія суддів погоджується, і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що у спірний період, а саме з 18.01.1989р. по 26.08.1992р., позивач працював на Шепетівському буто-щебеневому кар`єрі на посаді електрослюсаря гірничого обладнання 4, 5 розряду.

Розділом І «Горные работы» підрозділу 1 «Открытые горные работы и работы на шахтной поверхности» пункту «а» - рабочие Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, передбачена професія «Слесари (электрослесари) дежурные и по ремонту оборудования, механизмов, водяных и воздушных магистралей, занятые на шахтах, в разрезах и карьерах».

Розділом XXXIV «Атомные энергетика и промышленность», код 20100000 розділу I. «Горные работы» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10 передбачена професія «Электрослесари (слесари) дежурные и по ремонту оборудования», код 2010100а-19931.

Тобто, посада, яку позивач обіймав у спірний період включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 та від 26.01.1991 р. №10.

Посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду у зв`язку з тим, що в трудовій книжці позивача не зазначено умови праці та відомості щодо зайнятості позивача певними роботами повний робочий день та ненаданням уточнюючої довідки, яка передбачена п. 20 Порядку №637, є безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірний період на роботах, передбачених Списком №2 підтверджується записами в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства, а робота позивача на займаній ним посаді протягом повного робочого дня встановлена судами попередніх інстанцій в ході розгляду справи.

Крім того, як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, позивачем та його адвокатом вживались заходи, спрямовані на отримання уточнюючої довідки, однак з незалежних від нього причин така надана йому не була.

Отже суди попередніх інстанцій повно врахували для оцінки доводів та аргументів сторін спору обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а посилання в касаційній скарзі зводяться до їх переоцінки, що не допускається згідно зі ст. 341 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішенень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.01.2017р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук