Справа № 826/2831/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 листопада 2019 року
Київ
справа №826/2831/18
адміністративне провадження №Зі/9901/359/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді в справі №826/2831/18 за позовом ОСОБА_1 до заступника командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 , командира військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування наказів від 17 січня 2018 року №28 та від 19 січня 2018 року №6о/с у частині, яка стосується позивача,
УСТАНОВИВ:
23 вересня 2019 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 23 серпня 2019 року в справі №826/2831/18.
Ухвалою Верховного Суду в складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В. від 26 вересня 2019 року вказану заяву залишено без руху для усунення її недоліків шляхом приведення змісту заяви у відповідність до вимог статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та долучення до заяви доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Копію ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2019 року скаржником було отримано 04 жовтня 2019 року.
10 жовтня 2019 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Верховного Суду Калашнікової О.В.
Розглянувши заяву про відвід, Верховний Суд дійшов висновку про його необґрунтованість, у зв`язку з чим постановив ухвалу від 30 жовтня 2019 року, якою, за правилами частини четвертої статті 40 КАС України, передав вирішення заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу.
За результатами автоматизованого розподілу заяву про відвід судді Калашнікової О.В. 31 жовтня 2019 року передано на розгляд судді Радишевській О.Р.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.
Згідно з частинами першою, другою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 37 цього Кодексу.
На обґрунтування заяви про відвід заявник зазначив, що спосіб викладення мотивів, з яких Верховний Суд в ухвалі від 26 вересня 2019 року дійшов висновку про наявність недоліків у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дає підстави для сумніву в об`єктивності судді Калашнікової О.В.
На думку заявника, ухвала Верховного Суду від 26 вересня 2019 року містить низку протирічь, зокрема, Судом зазначено про те, що заява не містить викладу нововиявлених обставин, хоча в самій ухвалі від 26 вересня 2019 року Суд правильно зрозумів зміст обставин, що стали підставою для звернення до суду із заявою про перегляд ухвали Верховного Суду від 23 серпня 2019 року відповідно до статті 361 КАС України.
Заявник також зазначає, що в ухвалі від 26 вересня 2019 року Судом з одного боку було спростовано його доводи про наявність підстав для перегляду ухвали Верховного Суду від 23 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами, а з іншого було покладено на заявника процесуальний обов`язок подати до Суду докази на підтвердження вказаних доводів.
Оцінюючи такі доводи заявника в контексті того, чи є вони підставою для відводу судді, Суд керується таким.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11).
Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Наведені заявником доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Калашнікової О.В. мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення нею дій, які б свідчили про її упередженість чи ставили під сумнів безсторонність судді, не наведено. Викладені заявником у заяві причини для відводу судді Калашнікової О.В. зводяться до незгоди з постановленою під її головуванням ухвалою від 26 вересня 2019 року, що за приписами частини 4 статті 36 КАС України не може слугувати підставою для відводу судді.
Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Калашнікової О.В і викликали необхідність її відводу.
З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.
Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Калашнікової О.В. в справі №826/2831/18.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею є остаточною та не може бути оскарженою.

Суддя: О.Р. Радишевська