Справа № 500/805/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/6081/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А, Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 500/805/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Баранюк А.З.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача - Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправними дій Тернопільського об`єднаного Управління ПФУ Тернопільської області про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з суми 46516,80 грн. та за період з 01.01.2019 з суми 50715,20 грн. без обмежень граничного розміру, з врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2017 у справі №607/5454/17, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017, зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Львівському ордені Леніна державного університету ім. І.Франка, період роботи на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області та старшого помічника прокурора Тернопільської області. Також, зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з часу звільнення в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з суми 28160 грн., без обмежень граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум. Проте, Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області при здійснені йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання нараховує і виплачує його в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Зазначає, що з 04 грудня 2018 року змінилася суддівська винагорода суддів відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11-р в зв`язку із зміною розміру посадового окладу судді. У зв`язку з вищенаведеним 21 грудня 2018 року позивач подав до Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виходячи з суми 46516,80 грн. Також, з 01 січня 2019 року змінилася суддівська винагорода в зв`язку із зміною (збільшенням) прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону «Про державний бюджет України на 2019 рік», відтак 23 січня 2019 року позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2019 року, виходячи з суми 50715,20 грн.. Проте листом за №95/О-11 від 25 березня 2019 року позивача повідомлено, що на підставі поданих ним заяв проведено перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року в розмірі 80 % суддівської винагороди.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року з суми 46516,80 грн., відповідно до довідки виданої Апеляційним судом Тернопільської області №1630/18 вх від 20.12.2018 року, та за період з 01 січня 2019 року з суми 50715,20 грн., відповідно до довідки виданої Апеляційним судом Тернопільської області №493/19 від 22 січня 2019 року, протиправними. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року з суми 46516,80 грн., відповідно до довідки виданої Апеляційним судом Тернопільської області №1630/18 вх від 20.12.2018 року, та за період з 01 січня 2019 року з суми 50715,20 грн., відповідно до довідки виданої Апеляційним судом Тернопільської області №493/19 від 22 січня 2019 року, без обмежень граничного розміру, з врахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з бюджетних асигнувань з Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп..

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 500/805/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачу з 19.12.2016 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. На виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 28.07.2017 року у справі №607/5454/17, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 року, йому з 19.12.2016 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, а саме: до стажу роботи судді зараховано половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Львівському ордену Леніна державного університету ім. І. Франка, період роботи на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району Дніпропетровської області та здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати.

Вказує, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а тому вимога про проведення перерахунку з 01.01.2018 є безпідставною.

Звертає увагу також на те, що листом від 25.03.2019 року позивача повідомлено про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 року в розмірі 80 відсотків: суддівської винагороди в сумі 37213,44 грн. (46516,80*80%) та з 01.02.2019 року в розмірі 80 відсотків: суддівської винагороди в сумі 40572,16 грн. (50715,20*80%). Також апелянт вважає, що в разі якщо виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, такі виплати продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до змін умов пенсійного забезпечення одержувача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 07 липня 1998 року, згідно Указу Президента України від 17.06.1998 р., позивач приступив до роботи на посаді судді Тернопільського міського суду Тернопільської області, з 27 березня 2004 року по 10 вересня 2012 року працював на посаді судді Тернопільського міськрайонного суду, а з 11 вересня 2012 року по 16 грудня 2016 року на посаді судді Апеляційного суду Тернопільської області.

Рішенням Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року №3133/0/15-16 позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Тернопільської області у відставку у зв`язку з поданням заяви, відповідно до п.9. ч.5 ст.126 Конституції України.

На виконання рішення Вищої ради юстиції 16 грудня 2016 року, наказом голови Апеляційного суду Тернопільської області №265-к позивач звільнений із займаної посади у зв`язку із відставкою.

Листом від 03 лютого 2017 року за № 35/о-11 Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивача про те, що при нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано стаж 36 років 1 місяць 6 днів, з яких стаж на посаді судді 18 років 5 місяців 12 днів, відтак позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2017 у справі №607/5454/17, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017, зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Львівському ордені Леніна державного університету ім. І.Франка, період роботи на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області та старшого помічника прокурора Тернопільської області. Також, зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з часу звільнення в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з суми 28160,00 грн., без обмежень граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

04 грудня 2018 року Конституційним судом України ухвалено рішення у справі № 1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року №11-р/2018 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд».

Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Таким чином, з 04.12.2018 втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VІII та відновили свою дію положення цієї статті в його первинній редакції.

Оскільки, на підставі вказаного рішення Конституційного Суду України змінилась суддівська винагорода суддів Апеляційного суду Тернопільської області, позивач 21.12.2018 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 1630/18 вх. від 20.12.2018 року видану Апеляційним судом Тернопільської області (а.с. 25), згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 46516,80 грн., у тому числі посадовий оклад 29073,00 грн., доплата за вислугу років 17443,80 грн..

Також, оскільки з 01 січня 2019 року збільшилися складові суддівської винагороди працюючих суддів, у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму з 1762 грн. до 1921 грн., позивач 23.01.2019 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №493/19 вх. від 22.01.2019 року видану Апеляційним судом Тернопільської області (а.с. 26), згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 50715,20 грн., у тому числі посадовий оклад 31697,00 грн., доплата за вислугу років 19018,20 грн..

Листом від 25.03.2019 №95/О-11 (а.с. 28-30), Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області, повідомлено позивача про те, що йому відповідно до його заяв проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої позивачем заяви з 01.01.2019 та з 01.02.2019 в розмірі 80% грошового утримання судді.

Вважаючи дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80%, а не 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді неправомірними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2018 посадовий оклад суддів встановлювався, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є обставиною, що обумовлює необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, а отже відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року з суми 46516,80 грн., відповідно до довідки виданої Апеляційним судом Тернопільської області №1630/18 вх. від 20.12.2018 року, та за період з 01 січня 2019 року з суми 50715,20 грн, відповідно до довідки виданої Апеляційним судом Тернопільської області №493/19 від 22 січня 2019 року.

Додатково суд зазначив, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та надаючи правову оцінку встановленим обставинам у справі, зазначає наступне.

Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за № 1402-VІІ від 02.06.2016 (в редакції чинній на момент звільнення позивача) встановлено, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з пунктом 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за № 1402-VІІ від 02.06.2016 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно з пунктом 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній до 28.03.2015) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України за №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області)) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Також, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» за № 865 від 03.09.2005 (в редакції чинній, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України за №1097 від 01.12.2010) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховується, крім суддівського стажу, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби, іншого стажу, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не передбачено.

Суд встановив, що стаж роботи позивача, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці становить 28 років 10 місяців 7 днів, а саме: суддівський стаж 18 років 5 місяців 12 днів, половина строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка та роботу на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області та старшого помічника прокурора Тернопільської області.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що у даній спірній ситуації судом першої інстанції дано не вірно тлумачення норм матеріального права, а саме суд першої інстанції ототожнив поняття «стаж роботи на посаді судді» з поняттям «робота на посаді судді».

Дійсно до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів, зараховується також робота на інших посадах визначених законом та служба в Армії і половина строку навчання у Вищому навчальному закладі.

При цьому слід врахувати, що право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням стажу роботи на посаді судді, автоматично не тягне за собою зарахування такого стажу для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання, і у даному випадку з урахуванням положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за № 1402-VІІ від 02.06.2016 (в редакції чинній на момент звільнення позивача) повинен становити 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Оскільки згідно вказаного вище пункту за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону, а позивач пропрацював на посаді судді саме 18 років 5 місяці 12 днів, відповідно і підстав для зарахування інших періодів, як то роботи, навчання чи служби в Армії до роботи на посаді судді не має, то і відсутні обставини для задоволення позову взагалі.

Відповідно до частини третьої ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача являються підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись, ч.3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 500/805/19 - скасувати прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.