Справа № 235/3676/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа № 235/3676/17

адміністративне провадження №К/9901/44991/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом керівника Красноармійської місцевої прокуратури до Покровської міської ради Донецької області, треті особи: Дошкільний навчальний заклад № 5 "Івушка" відділу освіти Покровської міської ради Донецької області, Відділ освіти Покровської міської ради Донецької області, Комунальна медична установа "Центр первинної медико-санітарної допомоги" про визнання незаконним та скасування пунктів 1, 2, 4, 5 рішення за касаційною скаргою Покровської міської ради Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Чебанова О.О., Сіваченка І.В., Шишова О.О.,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року керівник Красноармійської місцевої прокуратури (далі також - позивач) звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровської міської ради Донецької області (далі також - відповідач), за участю третіх осіб: Дошкільного навчального закладу № 5 "Івушка" відділу освіти Покровської міської ради Донецької області (далі також - третя особа 1, ДНЗ «Івушка»), Відділу освіти Покровської міської ради Донецької області (далі також - третя особа 2), Комунальної медичної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги" (далі також - третя особа 3, КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги»), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати пункти 1, 2, 4, 5 рішення Покровської міської ради Донецької області № 7/34-9 від 26 травня 2017 року «Про передачу основних засобів».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що місцевою прокуратурою за результатами опрацювання рішень органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, з метою виявлення можливих порушень інтересів громадян та держави встановлено, що Покровською міською радою 26 травня 2017 року прийнято рішення № 7/34-14 «Про передачу основних засобів».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що передача частини будівлі ДНЗ № 5 жодним чином не погіршить процес виховання дітей, а навпаки вирішить проблему жителів даного району, в якому розташований лише один дошкільний навчальний заклад ДНЗ № 5 «Івушка» та один загальноосвітній навчальний заклад Навчально-виховний комплекс № 2 (далі також - НВК № 2). Права дітей на здобуття дошкільної освіти, права на фізичний, розумовий і духовний розвиток, соціальну адаптацію та готовність продовжувати освіту не порушені.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року задоволено. Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порушення інтересів держави полягає в незаконному, нецільовому використанні приміщення дошкільного навчального закладу, загрозі збереження існуючої мережі навчальних закладів та їх матеріально-технічної бази, а також забезпечення належних умов для навчання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, Покровська міська рада Донецької області звернулася із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга подана 17 листопада 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 235/3676/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак, розгляд справи цим судом не був закінчений.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, а саме: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року прийнято до свого провадження справу № 235/3676/17 та запропоновано сторонам надати відзив на касаційну скаргу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Покровською міською радою 20 квітня 2017 року прийнято рішення № 7/33-14 «Про передачу основних засобів».

Відповідно до пункту 1 вказаного рішення вирішено: відділу освіти Покровської міської ради Донецької області передати комунальне майно територіальної громади м. Покровськ, а саме: частину будівлі загальною площею 231,34 кв. м «Комунального дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області, що розташована за адресою: м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 33, на баланс житлово-комунального відділу Покровської міської ради з правом оперативного управління.

26 травня 2017 року Покровською міською радою прийнято рішення № 7/34-9 «Про передачу основних засобів».

Згідно з положеннями пункту 1 вищезазначеного рішення вирішено: відділу освіти Покровської міської ради Донецької області передати комунальне майно територіальної громади м. Покровськ, а саме: частину будівлі загальною площею 231,34 кв. м Дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області, що розташована за адресою: м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 33, з балансу відділу освіти Покровської міської ради Донецької області на баланс комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги» міста Покровська з правом оперативного управління.

Згідно пунктом 3 вищевказаного рішення міської ради зазначено вважати що втратило чинність рішення Покровської міської ради № 7/33-14 від 20 квітня 2017 року.

Судами встановлено, що дошкільний заклад складається з двох корпусів, господарських будівель та інших споруд.

Загальна площа приміщення корпусу № 1 становить 455,8 кв. м, корпусу № 2 - 488,0 кв. м, що підтверджується технічним паспортом на будівлю та журналами внутрішніх обрахунків площ і приміщень.

Згідно відомостей Відділу освіти Покровської міської ради залишкова вартість будівель складає 56014,14 грн та 3484,52 грн відповідно.

У зв`язку з замовленням оформлення технічної документації відділом освіти Покровської міської ради Донецької області від 06 лютого 2017 року № 04/113 на будівлі та споруди дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» по вул. Захисників України (колишня Дніпропетровська) № 33 м. Покровська Донецької області, техніком КП «БТІ» проведена технічна інвентаризація об`єктів нерухомого майна, та виявлено, що будинок № 33 по вул. Захисників України м. Покровська вже існує, тому відповідно до законодавства України, на підставі архівних інвентаризаційних справ будівлям і спорудам дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» була надана нова поштова адреса, якою зазначено будівлю за № 35 по вул. Захисників України м. Покровська. Встановлено, що дошкільний навчальний заклад № 5 «Івушка» по вул. Захисників України, за період свого існування мав поштові адреси № 3 та № 5.

Крім того, пунктом 9.1 розділу IX «Майно дошкільного навчального закладу» Статуту дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області, затвердженого рішенням Покровської міської ради Донецької області від 26 січня 2017 року № 7/29-7 зазначено, що рішенням Красноармійської міської ради № 2 від 02 березня 1963 року дошкільному закладу передано в оперативне управління земельну ділянку 0,2 га, будівлі, споруди, комунікації, інвентар, обладнання, спортивні та ігрові майданчики, інші матеріальні цінності, вартість яких відображена у балансі дошкільного закладу та центральної бухгалтерії відділу освіти.

Згідно інвентаризаційної справи КДНЗ № 5 Відділу освіти та відомостей, наданих Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» цільове призначення зазначеної земельної ділянки, споруд і будівель - освітні цілі.

Згідно пункту 1.1 Статуту дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області, затвердженого рішенням Покровської міської ради Донецької області від 26 січня 2017 року № 7/29-7 Дошкільний навчальний заклад № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області є дошкільним навчальним закладом загального типу, який здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства, Положення про дошкільний навчальний заклад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 2003 року № 305.

Згідно пункту 1.7 Статуту засновником дошкільного закладу є Покровська міська рада Донецької області, Відділ освіти Покровської міської ради є головним розпорядником коштів та має право на оперативне управління дошкільним закладом, а саме: здійснює фінансування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.

Дошкільний навчальний заклад не перебуває в процесі ліквідування та реорганізації, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому дошкільний заклад є діючим, існує централізована черга на прийом дітей, яка станом на 14 червня 2017 року складає 1683 дітей.

Відповідно до Книги щоденного відвідування дітьми дошкільного закладу № 5 та його Статуту навчальний заклад укомплектований на 134 %. А саме, згідно відомостей мережі ДНЗ по відділу освіти Покровської міської ради станом на 01 травня 2017 року дошкільний навчальний заклад № 5 «Івушка» має 127 місць, при цьому відвідує останній 171 дитина.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У касаційній скарзі скаржник вказує, що в результаті прийняття оскаржуваного рішення, Покровську міську раду Донецької області позбавлено можливості реалізації повноважень виконавчий орган міської ради щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури тощо, які належать територіальним громадам. Крім того, судом не взято до уваги те, що передача частини будівлі ДНЗ «Івушка» на процес дошкільного виховання дітей жодним чином не вплине, так як на базі НВК № 2 буде відкрито три групи для дітей середнього та старшого віку.

13 грудня 2017 року від керівника Красноармійської місцевої прокуратури надійшло заперечення на касаційну скаргу, з якого вбачається, що судом апеляційної інстанції прийнято законне рішення, оскільки згідно відомостей, наданих КП «БТІ» встановлено, що цільовим призначенням зазначеної земельної ділянки, споруд і будівель є освітні цілі.

04 жовтня 2019 року від керівника Красноармійської місцевої прокуратури надійшло заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначено, що передача частини майна дошкільного закладу призведе до скорочення мережі навчальних закладів, негативно вплине на рівень забезпечення населення освітніми послугами. Крім того, зазначає, що доводи касаційної скарги ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджуються жодним письмовими доказами.

16 жовтня 2019 року від Покровської міської ради Донецької області надійшли додаткові письмові пояснення у справі, в яких позивач висловлює незгоду з доводами касаційної скарги, вказує, що остання ґрунтується на припущеннях і не підтверджується жодними письмовими доказами.

Від інших учасників справи заперечення або відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, в якій зазначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) та частини четвертої статті 328 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (у редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року не відповідають, а вимоги касаційної скарги є частково обґрунтованими з огляду на наступне.

Розглядаючи дану справу та приймаючи рішення по суті позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій вважали, що між сторонами існує публічно-правовий спір, у зв`язку з чим розгляд даної справи слід здійснювати за правилами адміністративного судочинства.

З такими висновками судів колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям рішення Покровської міської ради Донецької області № 7/34-9 від 26 травня 2017 року «Про передачу основних засобів», згідно з яким було вирішено: відділу освіти Покровської міської ради Донецької області передати комунальне майно територіальної громади м. Покровськ, а саме: частину будівлі загальною площею 231,34 м2 Дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області, з балансу відділу освіти Покровської міської ради Донецької області на баланс комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги» міста Покровська з правом оперативного управління.

Разом з тим, з висловлених позивачем у ході розгляду справи доводів вбачається, що основним мотивом звернення до суду стала неправомірна передача комунального майна територіальної громади м. Покровськ, оскільки майно, яке передано з балансу відділу освіти Покровської міської ради Донецької області на баланс комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Покровська перебуває у користуванні Дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка» Покровської міської ради Донецької області.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У справі, що розглядається, оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого у іншого суб`єкта (комунальна медична установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги») виникло право оперативного управління об`єктом нерухомого майна. Тобто позовні вимоги у справі заявлено з метою поновлення порушеного цивільного (майнового) права.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності передачі частини будівлі ДНЗ № 5 «Івушка» на баланс комунальної медичної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги» міста Покровська з правом оперативного управління і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, Верховний Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відтак, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір про визнання протиправним рішення Покровської міської ради Донецької області № 7/34-9 від 26 травня 2017 року «Про передачу основних засобів» не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частиною другою статті 20 Господарського кодексу України (у вказаній редакції) кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

За правилами пункту 2 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Важливо, що на момент прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанції у цій справі, Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 17 травня 2016 року у справі № 826/6730/14 Верховний Суд України дійшов висновку, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу майна територіальної громади у володіння і користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), внаслідок чого виникають цивільні права і обов`язки, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права на володіння та користування майном територіальної громади має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 808/703/18, від 04 квітня 2018 року у справі № 280/267/15-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 346/3805/16-а, від 06 лютого 2019 року у справі № 826/12369/17 та від 11 вересня 2019 року у справі № 826/15172/17, а також у постанові Верховного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 645/10705/14-а.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цієї правової позиції.

Таким чином, сформована відповідно до статей 37, 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 346 КАС України практика Великої Палати Верховного Суду (постійно діючий колегіальний орган Верховного Суду, що забезпечує, зокрема, здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права) стосовно обов`язку касаційного суду, встановивши порушення судами правил юрисдикції адміністративних судів, закривати провадження у справі незалежно від доводів касаційної скарги, має вже сталий характер.

Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї юрисдикції є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.

Зокрема, Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 "Про верховенство права" (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів ОСОБА_2 (Нідерланди), ОСОБА_4 (Швейцарія), ОСОБА_1 ( Сполучене Королівство ), ОСОБА_3 (Фінляндія); п. 44-50).

Колегія суддів також враховує, що у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно з висновками Конституційного Суду України, що сформовані у рішенні від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010, забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

В Україні систему судів утворено згідно з положеннями статей 6, 124, 125 Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 5); суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частини перша статті 18). Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура. Процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.

На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист.

Частиною першою статті 354 КАС України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене "право на суд" разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" ("Golder v. the United Kingdom"), заява № 4451/70, § 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станєв проти Болгарії" ("Stanev v. Bulgaria"), заява № 36760/06, § 230).

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому касаційна скарга Покровської міської ради Донецької області підлягає частковому задоволенню, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю, оскільки спір у цій справі має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 238, 239, 341, 344, 349, 354, 355, 356, 359, пунктом 4 Перехідних положень КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Покровської міської ради Донецької області задовольнити частково.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом керівника Красноармійської місцевої прокуратури до Покровської міської ради Донецької області, треті особи: Дошкільний навчальний заклад № 5 "Івушка" відділу освіти Покровської міської ради Донецької області, Відділ освіти Покровської міської ради Донецької області, Комунальна медична установа "Центр первинної медико-санітарної допомоги" про визнання незаконним та скасування пунктів 1, 2, 4, 5 рішення закрити.

Роз`яснити, що спір може бути розглянуто, зокрема, за правилами господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

С.М. Чиркін