Справа № 404/3819/19
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3819/19
Номер провадження 2-а/404/225/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач- ОСОБА_2

представник третьої особи- Рибальченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Подолян Віктора Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Подолян Віктора Васильовича серії ЕАВ №1107059 від 28.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; та провадження у справі закрити.

Позовну заяву мотивує тим, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки рухався 28.04.2019 року об 13:36 год. в м. Велика Виска, вул. Центральна, б. 80 зі швидкістю близько 60 км/год. Крім того, їхав за автомобілем, якого працівники поліції не зупинили, а вказали на превищення швидкості саме його автомобілем. Відповідачем не було відібрано пояснень у свідка , який перебував у автомобілі з ним на момент фіксації правопорушення.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що швидкість автомобіля вимірювалась приладом TRUCAM TC000308, однак, з даними результатами його не було ознайомлено, а тому показання даного радару не можуть бути доказом скоєння правопорушення, оскільки неможливо встановити, що зафіксована приладом швидкість є швидкістю його автомобіля.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

На підставі ч. 2 ст. 49 КАС України, до участі в адміністративній справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач заявлені вимог підтримав, просив їх задовольнити повністю, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач- поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Подолян В. В. в судовому засіданні підтримав поданий ним відзив , згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позові. Вважає, що оскаржувана постанова складена ним у відповідності до вимог Інструкції. Правопорушення було зафіксовано на засіб вимірювальної техніки ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000308, про що чітко зазначено у розділі 6 (Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення) постанови про накладення адміністративного правопорушення серії ЕАВ № 1107059 у справі про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2019 року та надано відео-фіксацію, на якій зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 73 км/год .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, його представник в суді також підтримала поданий відзив відповідачем.

Заслухавши виступ позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали, в тому числі , переглянувши відеофіксацію факту вчинення правопорушення, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2019 року, 13:36:17 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Велика Виска, вул. Центральна, 80, в населеному пункті позначеному знаком 5.45 Початок населеного пункту перевищив встановлене обмеження швидкості на 23 км/год., а саме рухався зі швидкістю 73 км/год, швидкість вимірювалась ТгuСam ТС 000308, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

По факту вчинення правопорушення 28 квітня 2019 року поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Подолян В. В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1107059, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.3).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Відповідно до п. 12.4 Правил, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Так, обгрунтовуючи правомірність своїх дій та рішень, відповідач надав відео-фіксацію з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000308, на якому зафіксовано транспортний засіб Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 у населеному пункті зі швидкістю 73 км/год. при дозволеній швидкості не більше 50 км/год.

Позивач у позові зазначає, що керував автомобілем зі швидкістю 60 км/год., хоча підтверджень даного суду не подає.

Тобто, спірним є питання доведення факту перевищення позивачем дозволеної у населеному пункті швидкості руху.

З 08.10.2018 року в Україні здійснюється контроль швидкості руху транспортних засобів за допомогою радарів TruCam .

Суд зясував, із наданих відповідачем письмових доказів, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як "сертифікація" взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13831, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 22 листопада 2018 року та чинного до 22 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000308, є придатним до застосування (а.с. 27).

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому ,враховується похибка приладу при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі: ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні докази.

Щодо тверджень позивача про те, що йому не було предявлено про сертифікацію та результатів фіксації правопорушення, то суд відноситься критично, так як з переглянутого відео інспектором було самостійно запропоновано ознайомлення із даними документами, однак позивач не виявив бажання з ними ознайомитися.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення частини 1 статті 122 КУпАП, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1107059 від 28.04. 2019 року прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Подолян Віктора Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- залишити без задоволення, а постанову поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Подолян Віктора Васильовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1107059 від 28.04.2019 року відносно ОСОБА_1 -залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: поліцейський роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Подолян Віктор Васильович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22-Б, м. Кропивницький;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22-Б, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 01.11.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда