Справа № 300/1568/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10358/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року (рішення ухвалене в м. Івано-Франківськ, судом під головуванням судді Грицюк П.П., дату складення повного тексту рішення суду не зазначено) у справі № 300/1568/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті основної державної пенсії на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 60%;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 60% тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 25.04.2019 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2019 року, на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року з врахуванням попередніх виплат.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, якою просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції помилково взято до уваги норму постанови Кабінету Міністрів України №543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26.06.2019 року, якою внесено зміни до пункту 9-1 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року, так як вищевказана постанова не встановлює права на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки зазначене право вже виникло у нього на підставі рішення Конституційного Суду України у справі №3-14/2019, саме з 25.04.2019 року, тому вказана постанова не є підставою для відтермінування призначення пенсії по інвалідності і обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року. Отже перерахунок розміру йому пенсії з 01.07.2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №543 від 26.06.2019 року, на який посилається суд ніякого відношення до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не має, а отже не є нормою за рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року. Таким чином, відсутність порядку виконання рішень Конституційного Суду України та прийняття постанови Кабінету Міністрів України №543 від 26.06.2019 року, якою внесено зміни до пункту 9-1 Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року зазначених у розпорядженні про здійснення йому перерахунку пенсії з 01.07.2019 року зазначеної судом як підстави задовольнити позов частково тільки з 25.04.2019 року по 30.06.2019 року - є таким, що не відповідає рішенню Конституційного Суду України, а отже незаконним і безпідставним.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача. По суті заперечення на апеляційну скаргу співпадають з мотивами та висновками, здійсненими в судовому рішенні судом першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 13.04.2009 року встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить довідка серії № МСЕ 201779 К від 13.04.2009 року (а.с.17), та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та є інвалідом ІІІ групи (безстроково), у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із наслідками ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.03.2019 року (а.с.16).

Позивач має статус інваліда 3 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 11.11.2016 року, що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.15).

З 29.01.2003 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Долинському районі та отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

11.07.2019 року позивач звернувся зі заявою до відповідача про перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2019 року, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та ч. 5 ст. 45 Закону України № 1058 (а.с.21-22).

Листом від 26.06.2019 року № 767/П-15 відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку такої пенсії, мотивуючи тим, що Міністерство соціальної політики України не визначилось з порядком обчислення пенсій зазначеним категоріям осіб (а.с.23).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що із урахуванням вимог частини третьої статті 59 Закону 851, рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року, та підзаконних нормативно-правових актів - постанови КМ України від 15 листопада 2017 pоку № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМ України від 23 листопада 2011 pоку № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у позивача саме із 25 квітня 2019 року виникло право на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, як ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи, унаслідок чого став інвалідом ІІІ групи. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням уже виплачених сум, за період із 25 квітня 2019 року.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою зазначеної статті було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас 25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" №2136-VIII від 13.07.2017.

Отже, вимога частини третьої статті 59 Закону України №796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019.

Враховуючи приведені вище положення частини третьої статті 59 Закону №796-XII позивач, починаючи з 25.04.2019 наділений правом щодо альтернативи у виборі порядку обчислення розміру виплачуваної йому пенсії, зокрема:

шляхом отримання пенсії по інвалідності, яка обчислена відповідно до норм цього ж Закону (Частиною 1 та 3 статті 54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань);

або шляхом отримання пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, згідно ст. 54 Закону N796-XII, яка визначає порядок обчислення пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків вбачається, що Кабінету Міністрів делеговано повноваження щодо визначення умов та порядку призначення зазначеної пенсій по інвалідності.

Водночас, зі змісту цього Закону України N796-XII від 28.02.1991 також слідує, що до сфери повноважень Кабінету Міністрів України не віднесено вирішення питань з приводу затвердження умов та порядку призначення і виплати розміру пенсій, запровадженого ч.3 ст. 59 цього ж Закону у сумі п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Натомість, дослідивши зміст п. 9-1 Порядку, колегією суддів встановлено, що названим пунктом визначено порядок обрахунку пенсії, передбаченої ч.3 ст. 59 Закону України N796-XII , зокрема затверджено формулу обрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року для виплати пенсії військовозобов`язаним, призваним на військові збори.

За змістом формули, приведеної в п. 9.1 Порядку №1210, Кабінет Міністрів України при обчисленні п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року запровадив застосування таких показників, як: Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках); Зс 1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Внаслідок застосування перелічених показників, запроваджених обумовленим пунктом Порядку №1210, розмір пенсії є меншим від розміру, визначеного ч.3 ст. 59 Закону України N796-XII , який згідно положень обумовленої норми Закону повинен обрахований з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, ст. 59 Закону N796-XII не передбачає можливості коригування, визначеної законом розміру пенсії визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на показники запроваджені п. 9-1 Порядку №1210.

Таким чином, положення п. 9-1 Порядку №1210 щодо порядку обрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за своєю суттю та змістом суперечать ч.3 ст. 59 Закону N796-XII.

Юридична сила закону, як основного джерела права та його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17

жовтня 2002 року N 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 7 КАС України, суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, що при наявності колізії між нормами Закону Украйни N796-XII та приписами Порядку №1210 варто виходити із частини 3 статті 7 КАС України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя".

У роз`ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 01.11.1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень нормативного акту, який має вищу юридичну силу, а зокрема ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає право особи на отримання пенсії саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року без застосування жодних показників формули запровадженої п. 9-1 Порядку №1210.

Водночас, апеляційний суд зазначає щодо безпідставності доводів скаржника з приводу задоволення судом першої інстанції позовних вимог тільки за період з 25.04.2019 року по 30.06.2019 року та безпідставності відмови у задоволенні позову про перерахунок пенсії з 01.07.2019, оскільки резолютивна частина оскаржуваного рішення суду не містить таких положень, натомість позовні вимоги позивача задоволені з 25.04.2019 року без обмеження кінцевої дати.

Стосовно ж вимоги позивача щодо перерахунку його пенсії саме з 25.04.2019 року, то колегія суддів зазначає, що частина 3 ст. 59 Закону України N796-XII встановлює обчислення пенсії по інвалідності: відповідно до цього Закону; або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України №796-ХІІ, має бути здійснений з 11.07.2019 року, тобто з моменту його волевиявлення шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в частині дати з якої відповідач зобов`язаний здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, а саме 25.04.2019 року, та прийняттю в цій частині нового рішення про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з моменту його волевиявлення шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою - 11.07.2019 року.

Як наслідок позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання його здійснити виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України №796-ХІІ підлягають до часткового задоволення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення, з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 300/1568/19 скасувати та ухвалити постанову, якою:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії зі статусом інваліда 3 групи з відсотком втрати працездатності -60% пенсії) з 11.07.2019 року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (КОД , адреса: 76018, вул. Незалежності, буд.44, м. в Івано-Франківськ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії зі статусом інваліда 3 групи з відсотком втрати працездатності -60% (ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 11 липня 2019 року пенсію відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року з врахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.