Справа № 540/1497/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1497/19
11год.49 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Лодиги М.Т. , представника відповідача Бусіної М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про перерахунок пенсії та зобов`язання відновити нарахування пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонські області від 19.04.2019 року (протокол № 06) про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2008, враховуючи заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 нульовим значенням та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2019 року з врахуванням заробітної плати визначеної у довідці про заробітну плату від 16.04.2008 року за № 41.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням здійснено перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати за інший період, ніж був вказаний пенсіонером, внаслідок твердження органу ПФУ про недостовірність наданої позивачем довідки про заробітну плату в період роботи в кооперативі "Тепловик". В той же час довідка про заробітну плату перевірялась Пенсійним фондом в 2008 році, порушень не виявлено. Позивач вважає, що не повинен нести відповідальність за те, що кооперативом "Тепловик" не повністю сплачувались внески на обов`язкове державне пенсійне страхування. Виявлена відповідачем невідповідність номера та дати реєстрації статуту кооперативу "Тепловик" не пов`язано із правом позивача на пенсію.

Ухвалою від 23.07.2019 відкрито спрощене провадження у справі.

07.08.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що пенсія за віком ОСОБА_1 була обчислена з врахуванням довідки про заробітну плату від 16.04.2008 № 41, яка видана кооперативом "Тепловик" за період з квітня 1989 року по березень 1994 року. Під час перевірки заробітної плати позивача, яка проходила в КУ "Трудовий архів м. Херсона" Херсонської міської ради встановлено, що довідка про заробітну плату № 41 видана 16.04.2008 за підписом керівника ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 станом на 2008 рік не працював у кооперативі, згідно із записами трудової книжки звільнений з кооперативу 02.04.1990 з посади слюсаря переводом в кооператив "Теплотехнік" (наказ № 6 від 02.04.1990 ), за протоколами прийому - звільнення ОСОБА_3 звільнений з посади голови кооперативу 28.06.1990 ( наказ № 8 від 28.06.1990 ), ОСОБА_4 згідно протоколів про прийняття - звільнення та відомостей про нарахування заробітної плати не значиться. Виявлені інші чисельні невідповідності в документах, переданих на зберігання до архівної установи, в установчих документах кооперативу "Тепловик", в протоколах на прийняття та звільнення з роботи, ведення бухгалтерського обліку, карток форми Т2 тощо. Також встановлена невідповідність номера і дати реєстрації статуту кооперативу "Тепловик", а саме: на статуті кооперативу "Тепловик" зазначено розпорядження міськвиконкому № 85-р від 09.06.1989, а відповідно до інформації, наданої державним архівом Херсонської області (лист від 13.05.2019 № 05-11/0/19/652) розпорядження № 85 виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів видане 15.03.1989 і стосувалось внутрішньоміського обміну житлових площ. У зв`язку з тим, що перевіркою встановлено невідповідність документів по кооперативу "Тепловик", переданих на зберігання до КУ "Трудовий архів м. Херсона" Херсонської міської ради, інвентаризаційною комісією головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 19.04.2019 протокол № 06 прийнято рішення здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.05.2008, враховуючи попередню заробітну плату за період з серпня 1997 року по липень 1999 року.

Ухвалою від 12.08.2019 було залишено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі без задоволення.

Ухвалою від 19.09.2019 вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні, продовжено строк розгляду справи на 30 днів, призначено підготовче засідання на 16.10.2019.

21.10.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Позивач та його представник просять задовольнити позов.

Представник відповідача просить відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.07.1999 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фону України Херсонської області та отримував пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне старування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до відомостей трудової книжки у період з 06.03.1989 по 28.10.1996 позивач працював в кооперативі "Тепловик".

Пенсія з 01.05.2008 була обчислена відповідачем з врахуванням довідки про заробітну плату від 16.04.2008 за № 41, що була видана кооперативом "Тепловик" із заробітною платою за період роботи з квітня 1989 року по березень 1994 року в кооперативі "Тепловик". Актом перевірки, складеним спеціалістом УПФУ у Комсомольському районі м. Херсона 14.05.2008, перевірена вказана довідка та відповідність її відомостей розрахунково-платіжним відомостям, утриманим внескам до ПФУ, розбіжностей не виявлено.

Листом від 10.05.2019 ОСОБА_1 повідомлено, що відбулась інвентаризація його пенсійної справи, в результаті якої інвентаризаційною комісією ПФУ прийнято рішення з 01 травня 2019 року здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 , враховуючи заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 нульовим значенням, з причин встановлення невідповідності документів по кооперативу "Тепловик".

Відповіддю від 20.06.2019 на запит адвоката відповідачем було надано роз`яснення причин прийняття рішення від 19.04.2019 року (протокол № 06) за яким вирішено здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2008 року враховуючи заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 року нульовим значенням. Зазначено, що при проведені інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 було встановлено, що довідка про заробітну плату № 41 від 16.04.2008 підписана керівником ОСОБА_3., який станом на 2008 рік не працював в кооперативі, та головним бухгалтером ОСОБА_4 ., яка також не значиться в штаті кооперативу. Підставами для винесення вище наведеного рішення стали несплата кооперативом "Тепловик" на обов`язкове державне пенсійне страхування за 1995-1997 роки та відсутність даних про фонд оплати праці з 01.01.1998 року, виявлення чисельних невідповідність в документах, переданих на зберігання до архівної установи в установчих документах кооперативу, в протоколах на прийняття та звільнення з роботи, ведення бухгалтерського обліку, карток форми Т2, невідповідність номера і дати реєстрації статут кооперативу "Тепловик".

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 19.04.2019 року (протокол № 06) позивач вважає незаконним, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач повідомив суд про те, що довідку про заробітну плату в 2008 році він отримав від голови кооперативу ОСОБА_8 , оскільки кооперативприпинив діяльність та був ліквідований в 2000 році, а документи до трудового архіву передані тільки в 2010 році.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 11 Закону №1058-IV передбачено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону №1058-IV)

Стаття 20 Закону №1058-IV встановлює, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Частиною першою статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією. Статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІVврегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). За змістом підпункту "в" пункту 7 Порядку (станом на визначення розміру пенсії за довідкою від 16.04.2008) заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку). Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. (пункт 17 Порядку).

Верховний Суд України в постанові від 17.03.2015р. (справа № 21-11а15) висловив правову позицію, відповідно до якої обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Згідно з частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з пунктом 38 вказаного Порядку № 22-1 (в редакції 2008 року) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Положеннями ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

На підставі записів у трудовій книжці позивача судом встановлено, що позивач у період з 06.03.1989 по 28.10.1996 працював в кооперативі "Тепловик". Довідка від 16.04.2008 про заробітну плату ОСОБА_1 за період квітень 1989 року - березень 1994 року видана на підставі особових рахунків, підписана від імені керівника кооперативу ОСОБА_3., головного бухгалтера ОСОБА_9 правильність відомостей даної довідки підтверджена актом від 14.05.2008 зустрічної перевірки, складеним спеціалістом управління ПФУ в Комсомольському районі м. Херсона Соболєвою Т.С. у присутності голови кооперативу ОСОБА_3 .

Згідно архівної довідці, яка видана 02.05.2019 комунальною установою "Трудовий архів м. Херсона" на запит відповідача, в документах архівного фонду кооперативу "Тепловик" є відомості про нарахування заробітної плати працівникам, де значиться начальник дільниці ОСОБА_1 та вказана його заробітна плата.

Також суду надано довідка від 13.05.2019 № 726/1-23 , яка складена головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 1 управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Херсонській області Черченко Т., яка була складена щодо звірки відповідності даних первинних документів даним довідки про заробітну плату від 02.05.2019 № 01-15/705. В довідці вказано про те, що були використані відомості нарахування заробітної плати за період з квітня 1989 року по грудень 1994 року, особова картка форми Т-2, книга протоколів, якихось виправлень, коригувань у розрахунково-платіжних відомостях не виявлено, розбіжностей між первинними документами та довідкою про нараховану зарплату не встановлено. Виявлено , що бланк особової картки Т-2 на ОСОБА_1 надрукований в типографії 16.04.1992, а записи в картці датовані більш ранішнім часом, встановлено наявність протоколів зборів членів кооперативу про прийом та звільнення ОСОБА_1 .

Таким чином, довідка від 16.04.2008 про зарплату ОСОБА_1 видана на підставі підставі платіжних відомостей, тобто на підставі первинних документів.

Щодо доводів відповідача про неповну сплату кооперативом "Тепловик" збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, то суд приймає до уваги, що платниками страхових внесків відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є страхувальники (роботодавці ст. 14 цього ж Закону) серед яких підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, тобто на роботодавця, у даному випадку кооператив "Тепловик", в якому працював позивач.

Щодо виявлених інших недоліків у переданих до архіву на зберігання документів кооперативу "Тепловик", то суд погоджується з доводами позивача про те, що Статут кооперативу не є документом пов`язаним із правом на пенсію ОСОБА_1 , не містить відомостей про розмір заробітної плати.

Також не є підставою для неврахування довідки про заробітну плату № 41 від 16.04.2008 та обставина, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 2008 рік не працювали у кооперативі, оскільки відомості про заробітну плату підтверджені первинними документами. Факту підроблення або фальсифікації первинних документів не доведено. Кримінальне провадження, яке було відкрито за заявою відповідача від 31.06.2019 розпочато 05.06.2019 , але жодній особі про підозру не повідомлено, про що свідчить лист від03.10.2019 начальника СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області.

Оскільки Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області не надало належних доказів, які б свідчили про недостовірність даних заробітної плати позивача у довідці № 41, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо перерахунку розміру пенсії позивача, виключивши із розрахунку дані про його заробіток, що містяться в довідці № 41 від 16.04.2008.

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, тому суд дійшов висновку, що наданими документами позивачем підтверджено його нараховану заробітну плату за період роботи у кооперативі "Тепловик".

Також, відповідач при неврахуванні даних зазначених у довідці від 16.04.2008 не встановив у чому саме полягає недостовірність поданих відомостей про позивача, а також не зазначив, якими первинними документами стверджено зазначену недостовірність, як того вимагає ч. 3 статті 44 Закону 1058-VI та пункту 4.2 розділу IV Порядку 22-1. Суд наголошує, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від припущень органів Пенсійного фонду України щодо підробки первинних документів.

Крім того, доказів, які б спростовували факт, що позивач не перебував у трудових відносинах з кооперативом "Тепловик" та не отримував заробітну плату у відповідних розмірах, відповідачем не надано.

Таким чином, надана позивачем довідка про зарплату в кооперативу "Тепловик" до пенсійного органу для обчислення пенсії, на момент розгляду справи є підставою для врахування відповідачем сум заробітної плати, зазначених в останній при обчисленні пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Позивач оскаржує рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 19.04.2019, оформлене протоколом № 06. Разом з тим, з наданого суду витягу з протоколу № 6 від 19.04.2019 засідання інвентаризаційної комісії при ГУ ПФУК в Херсонській області вбачається, що дане рішення про перерахунок з 01.05.2019 пенсії виходячи із заробітної плати за період з 08.1997 по 07.1999, має рекомендаційний характер, як і передбачено Порядком проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, затвердж. постановою правління ПФУ від 03.09.2018 № 19-1, тому правильним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонські області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2008 року, виходячи з заробітної плати за період серпень 1997 року - липень 1999 року.

Суд також доходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити дії є похідними від першої вимоги, а відтак підлягають задоволенню в силу того, що похідна вимога залежить від задоволення іншої/основної вимоги (п.23 ст. 4 КАС України).

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з того, що спір доведений до розгляду в суді внаслідок неправомірних дій відповідача, тому судові витрати, які підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонські області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2008 року виходячи з заробітної плати за період серпень 1997 року - липень 1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2019 з врахуванням заробітної плати за період 1989 - 1994 в кооперативі "Тепловик".

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії,6, м. Херсон, 73000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому в апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 листопада 2019 р.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 112010200