Справа № 120/2786/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 листопада 2019 р. Справа № 120/2786/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, б. 10, м. Вінниця, 21000)

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення 1-го міського відділу у м. Вінниці відповідача про припинення провадження за заявою позивача від 14.05.2019 року та зобов`язання відповідача поновити провадження за заявою позивача від 06.07.2018 року щодо прийняття до громадянства України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є особою без громадянства. З 09.05.2015 року по 27.08.2019 року постійно проживає в Україні на підставі дозволу на імміграцію в Україну. За цей період у позивача народилось двоє дітей, які є громадянами України. З огляду на це, позивач виявив бажання отримати громадянство України, тому звернувся до відповідача з необхідними для цього документами. Відповідач, за результатом розгляду наданих документів, 14.03.2019 року повернув їх позивачеві, з огляду на неможливість підтвердження законності надання йому дозволу на імміграцію, оскільки довідка, видана Посольством Палестини від 01.04.2015 року № SD/09/15, нелегалізована консульством згідно чинного законодавства. 14.05.2019 року позивачеві було надіслано повідомлення про припинення провадження за його заявою щодо прийняття до громадянства України у зв`язку з відсутністю довідки за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію/залишення на постійне проживання та документування посвідкою на постійне проживання, яка в установленому законодавством порядку погоджується ДІСОБГ ДМС України та повторним не наданням необхідних документів. Позивач з цим не погоджується, оскільки документи ним були подані, вказану довідку повинен надавати відповідний орган, а зазначена підстава для припинення провадження чинним законодавством не передбачена. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 09.09.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.09.2019 року за вх. № 46254 відповідачем надано до суду відзив, у якому останній заперечує проти адміністративного позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним. Відповідач вказує, що позивач 06.07.2018 року звернуся із відповідною заявою про прийняття до громадянства України. Відповідачем під час перевірки документів щодо прийняття до громадянства позивача було встановлено, що оформлення поданих документів не відповідає вимогам законодавства України, а саме: у матеріалах справи відсутній висновок Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України про додаткову перевірку законності надання дозволу на імміграцію. У свою чергу. Департамент у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України при перевірці матеріалів справи надання законності дозволу на імміграцію було встановлено, що позивач при отриманні дозволу на імміграцію не було надано довідку, видану Посольством Палестини від 01.04.2015 року № SD/09/15 з належною консульською легалізацією, без якої вона на території України, не дійсна. У зв`язку із невідповідністю матеріалів справи за заявою позивача про отримання громадянства України законодавству, відповідач керуючись п. 102 розділу 4 Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України № 215 від 27.03.2001 року (далі - Порядок № 215), направлено листа 16.03.2019 року на адресу проживання позивача про те, що йому необхідно усунути у двомісячний строк недоліки у матеріалах про надання дозволу на імміграцію, а у разі не усунення буде прийняте рішення про припинення провадження за заявою про отримання громадянства України. Втім позивач не вжив завчасно дій, щоб привести справу про надання дозволу на імміграцію у відповідність до законодавства у двомісячний строк. Більш того, позивач у період з 27.08.2018 року по 04.06.2019 року не перебував на території України. За таких обставин, 1-й міський відділ м. Вінниці відповідача керуючись п. 102 розділу 4 Порядку № 215 та зважаючи на термін розгляду заяви про громадянством 14.05.2019 року прийняв рішення про припинення провадження за заявою позивача, оскільки у матеріалах справи відсутній висновок Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України про додаткову перевірку законності надання дозволу на імміграцію. Вказане рішення відповідач вважає законним та обґрунтованим. З приводу зобов`язання відповідача поновити провадження про прийняття позивача до громадянства, то відповідач вказав наступне. Так, особа без громадянства має виконати вимоги, однією з яких є безперервне проживання на території України для осіб, які в`їхали в Україну особами без громадянства три роки з моменту останнього в`їзду. Проте згідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16.07.2019 року позивач був відсутній на території України майже дев`ять місяців (з 27.08.2018 року по 04.06.2019 року). Це в свою чергу не може вважатися постійним проживанням на території України у відповідності до положень ст. 9 ЗУ «Про громадянство». На сам кінець, відповідач наголосив, що позивач проживає на території України згідно посвідки на постійне проживання та користується тим самими правами і свободами, а також несе такі самі обов`язки як і громадяни України. Одночасно у прохальній частині відзиву відповідач просив розгляд справи здійснювати за його участю.

23.09.2019 року за вх. № 46776 позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій він вказав, що відповідач на адвокатський запит представника позивача надав копії усіх документів, що містяться в матеріалах справи про надання дозволу на імміграцію. Серед наданих документів була належним чином легалізована довідка Посольства Палестини від 09.06.2017 року № SD/45/17 щодо дозволу на імміграцію. Це в свою чергу, спростовує твердження відповідача про начебто відсутність в матеріалах справи дозволу на імміграцію. Також позивач наголошує на тому, що відповідач 18.04.2019 року сам подав лист до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України про перевірку законності отримання дозволу на імміграцію. Однак не дочекавшись висновку на свій лист, відповідач 14.05.2019 року прийняв рішення про припинення провадження за заявою позивача. Щодо своєї відсутності на території України протягом дев`яти місяців позивач вказує, що провадження про прийняття його до громадянства було відкрите на підставі заяви від 06.07.2018 року, оскільки до вказаного моменту позивач постійно проживав на території України. Факт постійного проживання на території України до 06.07.2018 року не заперечується відповідачем.

Ухвалою від 15.10.2019 року у задоволенні клопотання відповідача про участь в судовому засіданні у даній справі відмовлено з мотивів, викладеній у ній.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

06.07.2018 року позивачем до 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області подано заяву щодо прийняття до громадянства разом з усіма необхідними документами.

Листом від 16.03.2019 року за вих. № 0511-577/0511.1-19 позивача повідомлено про повернення відповідачем матеріалів щодо прийняття його до громадянства України з огляду на невідповідність наданих документів вимогам чинного законодавства. Позивача повідомлено, що для отримання переліку недоліків останньому необхідно безпосередньо звернутися до 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області. Одночасно позивача попереджено, що у разі не усунення недоліків у двомісячний строк провадження за його заявою щодо прийняття до громадянства буде припинено.

Позивачем були усунені недоліки вказаних документів.

Після отримання документів від позивача після усунення недоліків, 18.04.2019 року відповідачем після доопрацювання надіслано Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України справу № 8976 про надання дозволу на імміграцію в Україну особі без громадянства позивачеві.

14.05.2019 року 1-м міським відділом у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про припинення провадження за заявою позивача. Вказане рішення мотивоване тим, що у визначений законодавством термін (протягом 2 місяців з дня повернення документів, а саме з 14.03.2019 року) довідка за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію/залишення на постійне проживання та документування посвідкою на постійне проживання, яка погоджується ДІСОБГ ДМС України не надійшла.

26.06.2019 року за вих. № 6499/1/0501-19 Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства надіслано відповідачеві справу № 8976 та довідку за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію/залишення на постійне проживання та документування посвідкою на постійне проживання, в якій зазначено, що підстав для скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання не встановлено.

Не погоджуючись з рішенням від 14.05.2019 року про припинення провадження щодо прийняття до громадянства України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України".

Відповідно до вимог Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Громадянство України набувається, зокрема, внаслідок прийняття до громадянства.

Іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до п. 1-5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 (далі - Порядок № 215) для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. Заяви з питань громадянства оформлюються, зокрема, про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України. Заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні.

Заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Для прийняття до громадянства України заявник подає певні документи, зазначені у п. 45 Порядку № 215, зокрема, копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну.

Згідно із п. 101 Порядку № 215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо прийняття особи до громадянства України або виходу неповнолітньої особи з громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Відповідно до п. 93 Порядку № 215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акту громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Системний аналіз норм доводить, що особа, яка бажає прийняти громадянство України повинна звернутися до територіального управління Державної міграційної служби України з відповідною заявою та відповідними документами, перелік яких визначений чинним законодавством України. Територіальні управління Державної міграційної служби України, до яких звернулась така особа, в свою чергу, перевіряють надані документи на відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України; відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається. У випадку встановлення невідповідності поданих документів вимогам чинного законодавства, вони повертаються заявникові та одночасно останньому надається двомісячний термін для усунення виявлених недоліків. У випадку ж їх не усунення провадження за заявою про прийняття до громадянства припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що причиною прийняття оскаржуваного рішення про припинення провадження за заявою позивача стало не надходження, у визначений законодавством термін (протягом 2 місяців з дня повернення документів, а саме з 14.03.2019 року), довідки за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію/залишення на постійне проживання та документування посвідкою на постійне проживання, яка погоджується ДІСОБГ ДМС України.

Між тим, з листа від 16.03.2019 року за вих. № 0511-577/0511.1-19 позивача повідомлено про повернення відповідачем матеріалів щодо прийняття його до громадянства України з огляду на невідповідність наданих документів вимогам чинного законодавства. Одночасно позивача попереджено, що у разі не усунення недоліків у двомісячний строк провадження за його заявою щодо прийняття до громадянства буде припинено.

Тобто, позивачеві 16.03.2019 року надано 2-місячний строк для усунення виявлених недоліків, відповідно до 16.05.2019 року.

Суд вказує на неправильне тлумачення відповідачем положень чинного законодавства, оскільки на переконання останнього 2-місячний строк починає обраховуватися з моменту повернення саме йому документів від Державної міграційної служби України, а не з моменту усунення недоліків заявником.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи причиною припинення провадження у справі став факт - не надходження, у визначений законодавством термін (протягом 2 місяців з дня повернення документів, а саме з 14.03.2019 року), довідки за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію/залишення на постійне проживання та документування посвідкою на постійне проживання, яка погоджується ДІСОБГ ДМС України, а не факт не усунення недоліків позивачем.

Вказана підстава не узгоджується з положеннями Порядку № 215, в якому визначено, що керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою виключно, якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно. Вказана підстава для припинення провадження у справі є загальною для всіх та не передбачає винятків. Припинення провадження за інших обставин чинним законодавством не передбачено, а тому є протиправним.

З цього приводу суд зауважує, що в разі встановлення відповідачем невідповідності наданих документів вимогам законодавства, він мав повідомити про це позивача та надати йому час для усунення недоліків у відповідності до Порядку № 215 та тільки в разі не усунення недоліків в документах посадова особа міграційної служби може прийняти рішення про припинення провадження за заявою, а оскільки доказів повідомлення позивача про такі обставини, пропущення позивачем строку для їх усунення не має, відповідач не міг посилатися на ці обставини для прийняття оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що позивачем були усунуті недоліки в межах строків, визначених законодавством. Вказані обставини підтверджуються тим, що відповідачем 18.04.2019 року Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України було надіслано справу № 8976 про надання дозволу на імміграцію в Україну особі без громадянства позивачеві, в супровідному листі до якої зазначено, що справа надсилається після доопрацювання.

Відповідно позивачем усунені недоліки у строк до 18.04.2019 року, тобто своєчасно і у 2-місячний термін, який закінчувався лише 16.05.2019 року.

Суд акцентує увагу на тому, що справа після доопрацювання була надіслана 18.04.2019 року, тобто ще до закінчення, наданого позивачеві 2-місячого, строку для усунення виявлених недоліків.

Про відповідність документів позивача свідчить й позитивна довідка Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства від 19.06.2019 року, в якому за наслідком дослідження справи № 8976 встановлено відсутність підстав для скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання.

Суд наголошує, що 2-місячний строк встановлений виключно для усунення недоліків позивачем та не включає в себе отримання будь-яких підтверджуючих щодо цього документів від інших органів державної влади.

З огляду на викладене, відповідач не дочекався отримання від Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства відповідного документу та припинив провадження.

За таких обставин, суд доходить висновку про протиправність рішення 1-го міського відділу м. Вінниці Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про припинення провадження щодо прийняття до громадянства позивача.

Щодо позовних вимог про скасування рішення 1-го міського відділу м. Вінниці Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про припинення провадження щодо прийняття до громадянства позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акту індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акту індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд позовну вимогу про визнання протиправним рішення 1-го міського відділу м. Вінниці Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про припинення провадження щодо прийняття до громадянства позивача задовольним, відповідно вимога про скасування рішення 1-го міського відділу м. Вінниці Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про припинення провадження щодо прийняття до громадянства позивача також підлягає задоволенню, як похідна.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача поновити провадження за заявою позивача від 06.07.2018 року щодо прийняття до громадянства України, суд зазначає таке.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Водночас суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо того, що позивач був відсутній на території України майже дев`ять місяців (з 27.08.2018 року по 04.06.2019 року), що не може вважатися постійним проживанням на території України згідно норм абз. 10 ст. 1 ЗУ «Про громадянство», з огляду на наступне.

Так, дійсно однією з умов отримання громадянства України є безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років. У відповідності до положень абз. 10 ст. 1 ЗУ «Про громадянство» безперервним проживання не території України є проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

Втім, суд вказує, що підставою для припинення провадження у справі щодо отримання позивачем громадянства України став не виїзд останнього за кордон. Крім того, предметом розгляд даної справи не є питання відповідності позивача вимогам, встановлених чинним законодавством, для отримання громадянства України, а оцінка правомірності дій щодо припинення провадження у справі щодо отримання позивачем громадянства України, а також можливість зобов`язання відповідача лише поновити провадження.

Чинним законодавством не передбачено настання певних наслідків у разі скасування рішення про припинення провадження. Також не передбачений обов`язок відповідного органу щодо поновлення провадження.

За таких обставин, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту для відновлення порушених прав та інтересів позивача буде саме зобов`язання відповідача поновити провадження за заявою позивача від 06.07.2018 року щодо прийняття останнього до громадянства України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані сторонами, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 536 грн. 80 коп..

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про громадянство», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, та ст. 2, 6, 9, 73- 78, 90, 245, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області від 14.05.2019 року про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 прийняття до громадянства України.

Зобов`язати Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області поновити провадження за заявою ОСОБА_1 від 6.07.2018 року щодо прийняття до громадянства України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області (, вул. Театральна, б. 10, м. Вінниця, 21000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1 536 грн. 80 коп..

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, б. 10, м. Вінниця, 21000)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.11.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна