Справа № 280/2781/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/2781/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьовій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року (суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 08.08.2019 року)

в адміністративній справі №280/2781/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

07.06.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Мелітопольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь Запорізької області, в якому просив відмінити рішення Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області від 01.04.2019 року №68/Р-7 у відмові нарахування та виплати додаткової пенсії в розмірі 350% МПВ з 1 березня 2019 року, та признати дії протиправними відповідно до Закону № 3551-12 ст. 13 п. 3.; визнати відмову Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області та їх посадових осіб незаконною та протиправною; зобов`язати провести нарахування та сплачування додаткову пенсію в розмірі 350% МПВ згідно із Законом № 3551-12 ст.13 п.3 з урахуванням змін мінімальної пенсії за віком починаючи з 1 березня 2019 року та надати суду звіт про виконання Закону № 3551-12 ст. 13 п. 3 протягом 20 діб.

Запорізьким окружним адміністративним судом здійснено заміну відповідача у справі з Мелітопольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополь Запорізької області на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що відмова призначити йому додаткову пенсію у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, у даному випадку є звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод шляхом внесення змін до законодавства. Апелянт вказував, що суд першої інстанції невірно вважає його не військовослужбовцем, а лише учасником ЛПА на ЧАЕС І категорії, вказує, що посвідчення інваліда війни не дається цивільним особам, також у медичній довідці МСЕК є відмітка з чим пов`язано захворювання і при яких обставинах було захворювання, яке привело до інвалідності в наслідок проходження військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Заявник апеляційної скарги просить суд при розгляді апеляційної скарги витребувати пенсійну справу для перевірки і уточнення, тому, що судячи із рішення суду першої інстанції, відповідач приховує інформацію про статус інваліда війни і при яких обставинах цей статус був наданий.

Апелянт вказував, що відповідно до Конституції України Кабінет Міністрів України не має право в абсолютних цифрах встановлювати розміри пенсій компенсацій та інше, таке право має Верховна Рада шляхом прийняття відповідних Законів. Відповідач не має заяви про призначення пенсії по постанові №1210, згідно цієї постанови бажання не мав і мати не міг, відповідач все робить у супереч постанови №1210, де вказано, що за бажанням особи, а не за бажанням Пенсійного фонду. Апелянт вказує, що, вибір пенсійного забезпечення є виключно його правом, а не право відповідача, або суду. Вказує, що має право на отримання додаткової пенсії у розмірі 350% МПВ, а не 40% відповідно до Закону 3551-12. До 01.01.2012 року пенсія була визначена на підставі Закону України №796-12 ст. 54 ч.4 із розрахунку 8 МНВ, котру УПФУ самовільно змінила, та яку на підставі рішення Європейського суду змушений відновлювати.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» підвищення пенсій по інвалідності підвищуються у таких розмірах: на 350 процентів мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни ІІ групи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціальною захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 13 Порядку № 1210 встановлено, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: особам з інвалідністю II групи - 379,60 гривні. Позивач є інвалідом 2 групи і належить до 1 категорії з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно додаткова пенсі йому повинна виплачуватися у розмірі 379,60 грн. Суд першої інстанції вказував, що до поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії документи не надавались, однак відповідач не має права вимагати документи які не передбачені чинним законодавством, крім того, у відповідача наявна була пенсійна справа в електронному вигляді та були всі законні важелі для витребування пенсійної справи. Підстав для підвищення позивачу пенсії в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком згідно із п.3 ст.13 Законом № 3551 з урахуванням змін мінімальної пенсії за віком починаючи з 1 березня 2019 року, не має.

Суд першої інстанції вказував, що «додаткова пенсія» та «пільга особам з інвалідністю внаслідок війни» передбачена п.3.ст.13 Закону №3551, регулюються різними нормативно-правовими актами, має різні підстави застосування і різний їх розмір. Відповідач проти застосування пільги за зазначеною статтею не заперечував, навпаки зазначив, що пенсію по інвалідності позивачу призначено як інваліду, прирівняному до інвалідів війни із застосуванням всіх пільг. До позивача, як інваліда 2 групи, була застосована пільга у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як передбачено редакцією Закону №3551 на момент застосування даної пільги.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи доводи рішення, вказував, що на момент призначення пенсії у 2014 році діяла наступна редакція ч.3 ст.13 Закону №3551, а саме: інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Так як на момент призначення пенсії позивачу, діяла редакція Закону №3551 в які було встановлено, що інвалідам II групи підвищувалися пенсії на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а ні на 350 процентів мінімальної пенсії за віком, як стверджує позивач. На момент звернення позивача 20.03.2019 до відповідача, редакція ч.3 ст.13 Закону №3551 залишилася без змін.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізький області (Мелітопольський відділ обслуговування громадян) та отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю відповідно Закону України «Про статус і соціальний захисті громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 24.03.2015 року № НОМЕР_1 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.06.2007 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами по справі, що згідно із Законом № 796 позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) встановлено 2 групу інвалідності безстроково (захворювання пов`язане з настілками аварії на Чорнобильській АЕС - не військовослужбовець), ступінь втрати працездатності -70%. До матеріалів справи долучені документи (посвідчення позивача, медична довідка та документи на підставі яких проводилися нарахування пенсії позивачу) які підтверджують статус позивача.

Пенсія ОСОБА_1 призначена у 2014 році, на обліку позивач перебував в УПФУ в Червоногвардійському районі м. Макіївка, потім в УПФУ у Волноваському районі Донецької області, де і була призначена пенсія позивачу та 08.05.2015 року позивач був зняти з обліку та на даний час перебуває на обліку у відповідача.

Встановлено, що 20.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про доплату відповідно до ст.13 п.3 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як інваліду війни 2 групи 350% мінімальної пенсії за віком до основної пенсії ліквідатора аварії на ЧАЕС. Відповідно до листа від 01.04.2019 року №68/Р-7 Мелітопольським об`єднаним УПФУ повідомлено про те, що підвищення пенсії як інваліду, прирівняному до інвалідів війни 2 групи проводиться із застосуванням всіх пільг у розмірі 40 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Варто вказати, що відповідно до позовних вимоги, ОСОБА_1 вважає, що має право на отримання доплати до пенсії по інвалідності чи то на отримання додаткової пенсії, у розмірі 350% від мінімальної пенсії за віком, вказує, що такий розмір підвищення пенсії встановлено Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 23.11.1995 року № 458/95-ВР.

З 01.03.2019 розмір пенсії ОСОБА_1 проіндексовано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», що призвело до підвищення пенсії на 969,68 грн. і становить 7701,97 грн. Станом на 01.07.2019 по 30.11.2019 пенсія позивача становить 7678,77 грн., що підтверджується інформацією з підсистеми «Призначення та Виплата Пенсії».

Статтями 49, 50, ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Особам, віднесеним до категорії 1, призначається основана державна та щомісячна додаткова пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Підпунктами 9 та 13 пункту 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», змінено норми, щодо пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, дозволено порядок та виплату таких пенсій встановлювати Кабінету Міністрів України.

Передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, встановлено розмір мінімальної пенсії по інвалідності в залежності від групи інвалідності та статусу, а також встановлені розміри додаткової пенсії до прожиткового мінімуму в залежності від групи інвалідності та категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012 року Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Колегія суддів зазначає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Щодо того, що стосується підвищення пенсії призначеній у зв`язку з інвалідністю, судова колегія вказує наступне.

Так, згідно п.п. 11 - 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, мінімальний розмір пенсії становить: 1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї: осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; 2) для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: осіб з інвалідністю I групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 150 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.; осіб з інвалідністю II групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.; осіб з інвалідністю III групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 110 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.

У разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 285 відсотків, II групи - 255 відсотків, III групи - 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. У разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму.

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: особам з інвалідністю I групи - 474,5 гривні; особам з інвалідністю II групи - 379,6 гривні; особам з інвалідністю III групи - 284,7 гривні; для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: особам з інвалідністю I групи - 341,64 гривні; особам з інвалідністю II групи - 227,76 гривні; особам з інвалідністю III групи - 170,82 гривні; 2) особам, що належать до категорій 2-4: особам, що належать до категорії 2, - 170,82 гривні; особам, що належать до категорії 3, - 113,88 гривні; особам, що належать до категорії 4, - 56,94 гривні.

Пенсія ОСОБА_1 розрахована згідно того, що він має 2 групу інвалідності та 1 категорію з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щомісячна додаткова пенсія за шкоду здоров`ю становить 379,60 грн. ОСОБА_1 має 40 % підвищення пенсії, як інвалід війни 2 групи.

Таким чином, станом на 01.03.2019 року, дата з якої позивач просить суд зобов`язати здійснити підвищення пенсії чи виплачувати додаткову пенсію, розмір пенсій для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначається за постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено та надано дозвіл для встановлення розміру пенсій Кабінету Міністрів України. Протягом 2019 року основна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю виплачувалась позивачу правомірно в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, яка є чинною та згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Норма не містить згадки про нарахування сплати додаткової пенсії в розмірі 350% інвалідам ІІ групи. Норма ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є чинною та станом на час звернення позивача до Мелітопольського УПФУ не змінювалась.

Головне УПФУ в Запорізькій області виплачує ОСОБА_1 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність як підвищення до пенсії.

Варто вказати, що відповідно до п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 просить суд визнати відмову Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області та їх посадових осіб незаконною - протиправною.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Поряд з тим, згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ОСОБА_1 , не вказує, які саме дії Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області та посадових осіб УПФУ вважає неправомірними. Неможливо розглянути на правомірність всі дії здійснені Мелітопольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізької області протягом всього часу діяльності органу.

Судове рішення повинне бути зрозумілим та спрямовувати суб`єкт владних повноважень до певних дій, пов`язаних з виправленням вчинених невірних дій. Позивач не вказує, які дії відповідача на його думку є неправомірними.

Дії Мелітопольського об`єднаного УПФУ в Запорізької області та Головного управління щодо виплати позивачу пенсії по інвалідності та підвищення до пенсії є вірними з огляду на описане у постанові.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Також не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року в адміністративній справі №280/2781/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов