Справа № 420/4726/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4726/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря с удового засідання - Сердюк І.С.

представника позивача - Пономаренко Ю.П.

представника відповідача - Литвинчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "НВФ Технотрейд" (Код , адреса: 65017, вул. Бреуса 26, корп.2, оф. 114, м. Одеса) до Головного управління ДФС в Одеській області (Код , адреса: 65044, вул. Семінарська 5, м. Одеса) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "НВФ Технотрейд" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем здійснено перевірку стосовно діяльності ПП "НВФ Технотрейд" з контрагентом - постачальником Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД АРІАНТ», за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р. За результатами перевірки встановлено порушення податкового законодавства з боку позивача та складено податкове повідомлення - рішення № від 07.05.2019 р. на загальну суму 311 512,50 грн., в т.ч. донараховано податку на додану вартість в сумі 249 210 грн. та нараховані штрафні санкції в сумі 62 302,50 грн. Позивач вважає висновки податкового органу помилковими, зазначивши що ПП "НВФ Технотрейд" здійснює свою діяльність відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

02.09.2019 року за вх. №31238/19 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача з позовними вимогами та обґрунтуванням позову не згоден, вказує на те, що відповідно до баз даних ЄРПН, 1С «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що ПП "НВФ "Технотрейд" мало взаємовідносини по придбанню товарів з TOB "ТД Аріант" за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року, на загальну суму ПДВ - 249 210,0 0грн. Крім того, аналізом наданих до перевірки ВН встановлено, що ВН не містять: конкретної адреси (місця) їх складання: - в гр. «Склад» зазначено «Склад» без визначення певної адреси; - не зазначено посадову особу отримувача, (наявний лише незрозумілий підпис), та у акті зроблено висновок про неможливість ідентифікування отримувача товару. Товарно - транспортних накладних, які б підтверджували фактичне перевезення товару, до перевірки не надано, проте відповідно до п.3.6 Договору поставки від 16.10.2018 №1610, пунктом постачання товару є - м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, буд. 30.

Ухвалою суду від 03.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 20.03.2019 року №2051 та запиту ГУ ДФС в Одеській області від № 484/10/15-32-14-07-08 від 11.01.2019 про надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «НВФ «ТЕХНОТРЕЙД», , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником TOB "ТД АРІАНТ". за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 .

Перевіркою ПП «НВФ «ТЕХНОТРЕЙД» встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.п. «а» п.198.1 та абз. 1 п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПКУ, а саме заниження податку на додану вартість, що підлягає до сплати в бюджет у сумі 249 210 грн., у т.ч.: за жовтень 2018 року - 249 210 грн.

Актом зафіксовано, що керівнику підприємства надано запит ПП «НВФ «ТЕХНОТРЕЙД» від 11.01.19 № 484/10/15-32-14-07-08 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень» направлено поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), на який надано відповідь від 07.02.2019 року № 026 (вх. ГУ ДФС №6587/10/15-32 від 07.02.2019) із неповним пакетом запитуваних документів, що стосуються взаємовідносин з контрагентом-постачальником - TOB "ТД АРІАНТ", код за , за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 (відсутні регістри бухгалтерського обліку взаємовідносин між підприємствами, сертифікати якості, відомості щодо складських приміщень (зберігання товарів), транспортування товарів та ін.).

Під час перевірки надано запит від 25.03.2019 б/н про надання первинних документів щодо підтвердження декларування ПК з ПДВ з контрагентом - постачальником TOB "ТД Аріант".

Згідно протоколу від 27.03.19 №73/14-07, посадовими особами - TOB "ТД АРІАНТ" до ГУ ДФС в Одеській області надано первинні документи, аналіз яких наведено у п.3 акту перевірки.

Розділом 3.1 акту зазначено, що відповідно до баз даних ЄРПН, 1С «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що ПП "НВФ "Технотрейд" мало взаємовідносини по придбанню товарів з TOB "ТД Аріант" за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року, на загальну суму ПДВ - 249 210,00 грн.

За результатами перевірки, згідно висновків акту перевірки № 587/15-32-14-07/33313478 від 05.04.2019 р. ГУ ДФС в Одеській області складено податкове повідомлення - рішення № від 07.05.2019 р. на загальну суму 311 512,50 грн. (триста одинадцять тисяч п`ятсот дванадцять грн. 50 коп.), в т.ч. донараховано податку на додану вартість в сумі 249 210 грн. (двісті сорок дев`ять тисяч двісті десять грн.) та нараховані штрафні санкції в сумі 62 302,50 грн. (шістдесят дві тисячі триста дві грн. 50 коп.)

Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 07.05.2019 р. про донарахування податку на додану вартість та штрафних санкцій ПП «НВФ «ТЕХНОТРЕЙД»» оскаржила вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку у Державній Фіскальній Службі України.

ДФС України Рішенням про результати розгляду скарги №31769/6/99-99-11-04-0125 від 10.07.2019 р., яке отримано 02.08.2019 р. поштою, залишено скаргу без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно чинного законодавства ПДВ є податком на споживання товарів (робіт, послуг) на митній території України і платником його виступає кожний суб`єкт (юридична чи фізична особа), який є споживачем цих товарів (робіт, послуг), незалежно від факту походження товарів. При цьому особи за умови реєстрації їх як платників ПДВ мають право відшкодовувати свої витрати із сплаченого податку за рахунок податку, отриманого з покупця. Тобто в нашій країні, як і в більшості країн, де є цей податок, застосовується непрямий метод оцінки доданої вартості - метод податкового кредиту, тобто сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, визначається як різниця між сумами податку, отриманого від покупців, і сумами податку, сплаченого постачальникам.

У періоді, що перевірявся, порядок обчислення і сплати податку на додану вартість та правила формування податкового кредиту визначалися Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент вчинення правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом а) пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу положень пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями, іншими подібними документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт та інш.).

Слід зазначити, що податкова накладна не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п. 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітній податковий період.

Отже, визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Однак, наявність лише податкової накладної не є підставою для формування податкового кредиту. Для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту необхідна наявність і інших первинних документів, які б свідчили про реальність такої господарської операції.

У перевіряємий період позивач мав господарські відносини по придбанню товарів з TOB "ТД Аріант" за період з 01.10.2018 року по 31.10.2018 року, на загальну суму ПДВ - 249 210,0 0грн.

Перевіркою встановлено, що між суб`єктами господарювання - TOB "ТД Аріант" -(Продавець) та ПП "НВФ "Технотрейд" - (Покупець) укладено Договір поставки від 16.10.2018 року №1610 з урахуванням Додаткової угоди №1 від 19.10.2018. предметом якого є зобов`язання поставити товар (передавати у власність Покупця) для використання у підприємницькій діяльності, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Додатковою угодою №1 від 19.10.2018 до Договору від 16.10.2018 року №1610 внесені зміни в частині п.8.2 цього Договору, а саме:

«...1. Відповідно п.8.2 Договору, зобов`язання Продавця перед Покупцем бере на себе третя сторона - TOB «ЕЛАСТІКОН»,

1.1 Третя сторона - TOB «ЕЛАСТІКОН» зобов`язується прийняти кошти за товар згідно рахунків №214 від 16.10.2018 на суму 442 188,00 грн., №219 від 19.10.2018 на суму 68 772,00 грн., №231 від 24.10.2018 на суму 186 300,00 грн.. №244 від 29.10.2018 на суму 798 000,00 грн., що оплачує Покупець».3-сторонній Договір про відступлення права вимоги, від 16.10.2018 року б/н, укладений одночасно з Основним договором, між TOB «ТД АРІАНТ», ("Первісний кредитор"), TOB «ЕЛАСТІКОН» - ("Новий кредитор"), та ПП «НВФ «ТЕХНОТРЕЙД»- ("Боржник"), згідно з яким:

« 1. Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності із п. 8.2 Договору поставки N 1610 від 16.10.2ОІ 8 ("Основний договір"), укладеного між Первісним кредитором та Боржником.

2. Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів у розмірі згідно рахунків: №214 від 16.10.18р. на суму 442188,0 грн., №219 від 19.10.18 на суму 68772,0 грн.. №231 14.10.18 на суму 186300,0 грн., №244 від 29.10.18 на суму 798000.0 грн.

3. До Нового кредитора не переходить право на стягнення штрафних санкцій за порушення Основного договору Боржником».

Проте, згідно акту перевірки, TOB «ЕЛАСТІКОН», код СДРПОУ 41778474 (зареєстроване 04.12.2017 (65020, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд.100, зареєстроване платником ПДВ з 01.01.2018 року, і.п.н. - 35. основний вид діяльності - « 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля», розмір статутного капіталу - 5000 грн., засновник, директор та головний бухгалтер - одна особа). Кількість працюючих - 1 особа. Середня заробітна плата - 3 725 грн.

Згідно наданих до перевірки видаткових накладних, (далі - ВН), перелік яких наведено у таблиці 1 акту, номенклатура ТМЦ, отриманих ПП НВФ «Технотрейд» від TOB «ТД Аріант», код за , за період жовтень 2018 року наведена у таблиці 2.

Актом зафіксовано, що аналізом наданих до перевірки ВН встановлено, що ВН не містять: конкретної адреси (місця) їх складання: - в гр. «Склад» зазначено «Склад» без визначення певної адреси; - не зазначено посадову особу отримувача, (наявний лише незрозумілий підпис), та у акті зроблено висновок про неможливість ідентифікування отримувача товару.

Товарно - транспортних накладних, (далі - ТТН, які б підтверджували фактичне перевезення товару, до перевірки не надано, проте відповідно до п.3.6 Договору поставки від 16.10.2018 №1610, пунктом постачання товару є - м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, буд. 30.

Крім того, ПП "НВФ "Технотрейд" користується на умовах оренди офісним приміщенням за адресою: м. Одеса, вул Косовська, буд. 47, офіс 107, загальною площею 12,48 кв.м. згідно з Договором оренди №107/0111-18ШТ від 01.11.2018 р.

Також, актом зафіксовано, що будь - яких сертифікатів якості та паспортів на отриману продукцію до перевірки ПП НВФ «Технотрейд» не надано.

Пунктом 3.1. акту зазначено, що аналізом наданих до перевірки даних бухгалтерського обліку ПП "НВФ "Технотрейд" встановлено:

Фінансово - господарські взаємовідносини ПП "НВФ "Технотрейд" з TOB "ТД Аріант" у Станом на 31.10.2018 згідно данних pax. 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками". Сальдо по взаєморозрахункам ПП "НВФ "Технотрейд" з TOB "ТД Аріант" склало Кт 631 - 1495260 грн., (кредиторська заборгованість).

Сплата за отриману продукцію здійснена ПП "НВФ "Технотрейд" до TOB «ЕЛАСТІКОН», наведеними у таблиці 1 акту, а саме: у грудні 2018 -540 000 грн., у січні 2019 - 330 000 грн., у лютому 2019 р. - 280 000 грн., у березні 2019 р. -345 260 грн. (остання сплата - 22.03.2019) Станом на 27.03.2019 р. сальдо взаєморозрахунків ПП "НВФ "Технотрейд" з TOB «ЕЛАСТІКОН» склало: Дт 631 - 790 000 грн., (дебіторська заборгованість).

Пунктом 3.3. акту зазначено, що згідно даних ЄРПН, 1С «Податковий блок», за період, що перевірявся, встановлено, що на користь TOB «ТД Аріант», , не зареєстровано податкові накладні щодо оренди офісних та складських приміщень, основних фондів, вантажних робіт. TOB «ТД Аріант» не є імпортером ТМЦ.

TOB «ТД Аріант», зареєстроване - 05.04.2018 №0084965 ЮРИДИЧНИМ ДЕПАРТАМЕНТОМ МАРІУПОЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Зареєстровано платником ПДВ з 01.05.2018 № 200391403, і.п.н - 37. Вид діяльності - 46.90-НЕСПЕЦІАЛІЗОВАНА ОПТОВА ТОРГІВЛЯ (основний). Наявність трудових ресурсів - 4 чол. Середня заробітна плата 1445 грн. Остання податкова звітність - за грудень 2018 року, (наявні ознаки «ризиковості»).

Встановлено, що на користь TOB «ТД Аріант» у жовтні 2018 року зареєстровано ПН на різноманітну номенклатуру ТМЦ, перелік якої наведено у розділі 3.3 акту, (Насос 4001, Регулятор, Колесо переднє Л-63 К25-5000.7, Втулка 142014, Ресора 1209 002 2, Ущільнення 39700261, Клей ЛЕЙКОНАТ, Поршня 4.673.003, Гільзи 14 0000 50 тощо).

Перевіркою встановлено, що ТМЦ, які у подальшому реалізовано на ПП «НВФ «Технотрейд» (відповідно до кодів УКТЗЕД), TOB "ТД АРІАНТ" (дані ЄРПН), придбано у TOB "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС", код за .

Контролюючий орган зазначає, що TOB "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС" зареєстроване - 10.04.17 №0034031 СОЛОМ`ЯНСЬКОЙ РАЙОННОЙ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЙ АДМІНІСТРАЦІЄЙ. Зареєстровано платником ПДВ з 01.05.2017, перереєстровано 29.12.2017 та 17.09.2018. і.п.н 80 . Вид діяльності - 73.11 -РЕКЛАМНІ АГЕНТСТВА (основний). Наявність трудових ресурсів - 4 чол. Середня заробітна плата 3730 грн. Остання податкова звітність - за грудень 2018 року.

Відповідно до баз даних ЄРПН , 1С «ПБ», за перевіяємий період, встановлено, що TOB "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС" не зареєстровано податкові накладні щодо оренди офісних та складських приміщень, основних фондів, вантажних робіт. TOB "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС" є імпортер товарів (овочі та фрукти), у зв`язку з чим податковим органом в акті зроблено висновок про відсутність здійснення господарських операцій, лише встановлено факт здійснення документального оформлення з постачання ТМЦ по ланцюгам постачання: з TOB "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО TOB «ТД Аріант» до_ПП «НВФ «Технотрейд» без їх придбання первісним постачальником - TOB «РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС», (схема руху ПДВ при документальному оформленні «постачання» ТМЦ, яке ПП «НВФ «Технотрейд» залучило до податкового кредиту жовтня 2018 року наведена у розділі 3.3. акту).

TOB "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС" протягом 2018 року здійснював «придбання» товару, а саме: вино, настоянка, лікер, горілка, пиво, мережевий зарядний пристрій, автомобільний магнітний тримач для мобільного телефона, склопідйомники. фари, сигарети, хлібно-булочна продукція та інше, та водночас не здійснював придбання ТМЦ (Насос 4001,Регулятор 4000,Вал 1209 0070, Корпус УА 27А-140-1/2,Втулка 142011. Колесо переднє Л-63 К25-5000.7, Втулка 142014,Ресора 1209 002 2, Шайба похила 1161 022 І, Вісь середня 161 020 0, Втулка направляюча 4242301, Ущільнення 39700261, Ущільнення 39700262, Клей Лейконат, Поршень 4.673.003, Шахта 20Б, Золотник 14 0000 41, Шихта КНА, Тканина 300В, гільза 14 0000 50,Корпус 4.673.001).

За даними ЄРПН, ІС «ПБ», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що підприємство ТОВ "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "СОПІС" не придбавало ТМЦ (Насос 4001,Регулятор 4000,Вал 1209 007 0, Корпус УА 27А-140-112, Втулка 142011, Колесо переднє Л-63 К25- 5000.7, Втулка 142014, Ресора 1209 002 2,Шайба похила 1161 022 І.Вісь середня 161 020 0, Втулка направляюча 4242301, Ущільнення 39700261, Ущільнення 39700262, Клей ЛЕЙКОНАТ, поршень 4.673.003, Шихта 20Б, Золотник 14 0000 41, Шихта КНА, Тканина 300 В , гільза 14 0000 50,Корпус 4.673.001) по кодам УКТЗЕД (на протязі 2018 року), які у подальшому були «поставлені» на ПП «НВФ «Технотрейд».

У цій справі позивач стверджує, що за результатами взаємовідносин із вказаним контрагентом оформлені відповідні первинні документи, які, на його думку, надають право на формування податкового кредиту.

Проте, суд зауважує, що наявність належним чином оформлених бухгалтерських документів не є єдиною вичерпною підставою для формування податкової звітності з огляду на таке.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 27.03.2012 у справі за позовом Приватного підприємства "Ангара" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетного відшкодування, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

У постанові від 22.09.2015 у справі за позовом ТОВ "Ампір СВ" до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Верховний Суд України вказав, що обов`язковою умовою виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення операцій з поставки документами первинного бухгалтерського обліку та податкового обліку, щодо яких встановлена нормативна вимога. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару (послуг).

При цьому, у постанові від 13.10.2015 у справі №825/4143/13-а Верховний Суд України звернув увагу на те, що відповідно до частини другої статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.

Разом з тим відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до принципу змагальності кожна зі сторін повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Висновки Верховного Суду України відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для врахування при вирішенні справ з подібними правовідносинами.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 вказаного закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням наведеного вище суд зауважує, що інформація, що міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.

У зв`язку з цим первинні документи, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість поставки між суб`єктами, вказаними в цих документах як постачальник та покупець.

Виходячи із вищевикладеного, недоведеність реальності здійснення ПП «НВФ «Технотрейд» господарських операцій свідчить про формальність первинної документації, складеної на їх підставі та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Так, відсутність у контрагентів позивача матеріально-технічних ресурсів, трудових ресурсів, як власних, так і залучених, без яких підприємницька діяльність не може здійснюватися, об`єктивно ставлять під сумнів можливість поставки ним товарів, обсяг яких (виходячи з документів, якими оформлені ці поставки) вимагав залучення до їх виконання певної кількості працівників та матеріально-технічних засобів.

Так само, норми Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не ставлять у залежність право платника податків, встановлених цими Законами, на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

При цьому свідчити про обізнаність платника податків щодо протиправної діяльності контрагента або те, що він діяв без належної обачності (обережності) при виборі контрагента, може, у тому числі, тривалість господарських відносин, здійснення діяльності в одному сегменті ринку, господарські зв`язки платника податків переважно із контрагентами, які ухиляються від виконання податкового обов`язку, приховуються від контролюючих органів.

Так, господарські правовідносини позивача з його контрагентом мали місце упродовж незначного проміжку часу, основний обсяг операцій стосувався придбання товарів, що не обумовлено їх використанням у власній господарській діяльності позивача (відповідні товари за твердженням позивача реалізовані третій особі). При цьому, встановити походження товарів, про реалізацію яких третій особі стверджує позивач, не видається можливим.

Окрім того, позивачем, а ні суду, а ні контролюючому органу не було надано доказів оприбуткування товару придбаного у ТОВ "ТД Аріант", наявності у вказаного товариства транспортних засобів та матеріальних та трудових ресурсів.

Матеріали справи не містять відомостей про узгодженням позивачем графіків поставок та уповноваження позивачем своїх працівників на отримання товарів від ТОВ " ТД Аріант".

З приводу посилань позивача на проведення оплати вартості придбаних товарів, суд зауважує, що саме по собі формальне перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента не є беззаперечним свідченням реальності здійснення господарської операції.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Одеській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги ПП «НВФ «Технотрейд» не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ПП «НВФ «Технотрейд» повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову позовом Приватного підприємства "НВФ Технотрейд" (Код , адреса: 65017, вул. Бреуса 26, корп.2, оф. 114, м. Одеса) до Головного управління ДФС в Одеській області (Код , адреса: 65044, вул. Семінарська 5, м. Одеса) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 31.10.2019 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.