Справа № 288/886/17
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №288/886/17

адміністративне провадження №К/9901/27759/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Жука А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року

у справі №288/886/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області

про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій 07 жовтня 2019 року відповідач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року відмовлено у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

25 жовтня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків та копія платіжного доручення №1090 від 17 жовтня 2019 року.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини 3 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, скаржником в касаційній скарзі таки обставини теж не зазначені, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 287, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року у справі №288/886/17.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А. В. Жук

Судді Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко