Справа № 813/1262/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8406/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви села Дубрівка Самбірського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/1262/18 (головуючий суддя Гулкевич І.З., час ухвалення 11:43 год., м. Львів, повний текст рішення складений 08 липня 2019 року) за адміністративним позовом релігійної організації ,,Релігійна громада Української греко-католицької церкви в селі Дубрівка Самбірського району Львівської області" до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - релігійна громада Української Автокефальної Православної церкви села Дубрівка Самбірського району Львівської області, про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2018 року релігійна організація ,,Релігійна громада Української греко-католицької церкви в селі Дубрівка Самбірського району Львівської області" звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: а) визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 20 травня 1997 року №438 ,,Про передачу церкви Святого Василія Великого в с. Дубрівка Самбірського району релігійній громаді";

б) зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію передати церкву Святого Василія Великого в с. Дубрівка Самбірського району Львівської області та державне майно, що в ній знаходиться, релігійній організації ,,Релігійна громада Української греко-католицької церкви в селі Дубрівка Самбірського району Львівської області".

26 червня 2019 року Львівський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою закрив провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання Львівської обласної державної адміністрації передати церкву Святого Василія Великого в с. Дубрівка Самбірського району Львівської області та державне майно, що в ній знаходиться, релігійній організації ,,Релігійна громада Української греко-католицької церкви в селі Дубрівка Самбірського району Львівської області".

Рішенням від 26 червня 2019 року Львівський окружний адміністративний суд решту позовних вимог задовольнив повністю.

Визнав протиправним та скасував розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 20 травня 1997 року №438 ,,Про передачу церкви Святого Василія Великого в с. Дубрівка Самбірського району релігійній громаді".

Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної державної адміністрації на користь Релігійної організації ,,Релігійна громада Української греко-католицької церкви в селі Дубрівка Самбірського району Львівської області" судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - релігійна громада Української Автокефальної Православної церкви села Дубрівка Самбірського району Львівської області подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскарженим рішенням порушені її права та інтереси.

В апеляційній скарзі третя особа зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки має ознаки приватноправового спору.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково застосував приписи ст. 189 КАС України та прийняв заяву відповідача про визнання позову, оскільки на день розгляду цієї заяви повноваження голови Львівської ОДА ОСОБА_2., який видав довіреність Карпині М.І. на представлення інтересів ОДА, були припинені Указом Президента України № 369/2019 від 11.06.2019 ,,Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Львівської ОДА".

Крім того, при винесенні оскарженого рішення суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які не були доведені позивачем, а викладені висновки не відповідають обставинам справи.

Так, в матеріалах справи відсутні докази з приводу викладених позивачем у позові фактичних обставин відправи релігійною організацією позивача богослужінь під відкритим небом на подвір`ї церкви.

12 червня 2016 року на сході жителі села Дубрівка відмовили у клопотанні про передачу спірного храму релігійній організації позивача, однак, зголосилися виділити земельну ділянку для будівництва храму.

На думку третьої особи не може бути взятий до уваги наявний у матеріалах справи Акт результатів загального періодичного огляду будівель, споруд та конструкцій від 06.09.2018 як доказ незадовільного стану спірної культової споруди, оскільки під час підготовки, проведення та оформлення результатів за цим Актом використовувались нормативні документи, які втратили свою чинність.

З огляду на викладене, третя особа просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Львівська ОДА та позивач подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких спростовують доводи третьої особи про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача та відповідача заперечили вимоги апеляційної скарги та просять відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що релігійна організація ,,Релігійна громада Української греко-католицької церкви в селі Дубрівка Самбірського району Львівської області" зареєстрована як юридична особа; запис № 1 002277 від 15.10.1991.

Рішенням парафіяльних зборів прийнято Статут релігійної громади/парафії, який погодив 18.06.1991 патріярх (Верховний Архиєпископ) Української греко-Католицької церкви Мирослав Іван Кардинал Любачівський; згідно свідоцтва від 15.10.1991 за № 552/189 Статут зареєстрований виконкомом Львівської обласної ради народних депутатів. Відповідно до цього свідоцтва діяльність вказаної релігійної громади поширюється на с. Дубрівка Самбірського району Львівської області (т.1 а.с. 11-16).

07.04.1994 Представник Президента України Львівської обласної державної адміністрації видав розпорядження №343 ,,Про визначення порядку користування церквою Св . Василія Великого в селі Дубрівка Самбірського району", яким вирішено:

,, 1. Встановити, що релігійні громади УГКЦ та УАПЦ, яким рекомендоване рівне і почергове користування храмом, користуються церквою почергово з 7 до 10 години і з 11 до 14 години, щотижнево змінюючи вказаний час проведення богослужінь, обрядів та церемонії культу.

2. Самбірській районній державній адміністрації в місячний термін від дня прийняття даного розпорядження передати церкву Святого Василія Великого в селі Дубрівка у почергове користування релігійним громадам УГКЦ та УАПЦ, уклавши з кожною громадою окремий договір, в якому визначити порядок користування храмом в інші години, що не передбачені в пункті 1.

3. Головному управлінню архітектури та містобудування укласти з кожною релігійною громадою охоронні зобов`язання на користування культовою будівлею та іншим майном, що становлять історичну або культурну цінність і є власністю держави.

4. Контроль за виконанням даного розпорядження покласти на відділ у справах релігії обласної державної адміністрації" (т.1 а.с. 17).

В розпорядженні також зазначено, що: церква і церковне майно на момент їх переходу у власність держави були власністю греко-католицької громади; церква до 1989 була закрита і віруючими не використовувалась; з 1989 по 1990 р церквою користувалась громада російської Православної церкви, до складу якої входили віруючі двох нині діючих громад, які спільно утримували її; в селі є лише одна культова будівля; жодна із громад не претендує на інші будівлі цивільного призначення для використання їх під культові, а також будівництво храму; релігійна громада Української Автокефальної Православної церкви, що є юридичною особою з 1992 самоуправно володіє храмом, ігноруючи права релігійної громади Української греко-католицької церкви, не допускає до храму.

20.05.1997 голова Львівської обласної державної адміністрації видав розпорядження №438 ,,Про передачу церкви Св. Василія Великого Самбірського району релігійній громаді", яким вирішено:

,, 1. Вважати таким, що втратило чинність розпорядження Представника Президента України у Львівській області від 07.04.1994 №343 ,,Про визначення порядку користування церквою Св. Василія Великого в с. Дубрівка Самбірського району";

2 Передати церкву Св. Василія Великого в селі Дубрівка та державне майно, що в ній знаходиться в безоплатне користування релігійній громаді Української Автокефальної Православної церкви с. Дубрівка;

3. Самбірській районній державній адміністрації у місячний термін укласти з релігійною громадою договір на користування церквою" (т.1 а.с. 121).

В даному розпорядженні також зазначено, що: церкву Св. Василія Великого в с. Дубрівка з 1991 утримує релігійна громада Української Автокефальної Православної церкви; релігійна громада Української Греко-Католицької церкви с. Дубрівка не претендує на почергове користування церквою Св. Василія Великого і задовольняють релігійні потреби в церкві спільно з громадою Української Автокефальної Православної церкви.

Позивач наголошує, що громаді Української Греко-Католицької церкви стало відомо про вказане розпорядження №438 на особистому прийомі в жовтні 2017 в голови Львівської обласної державної адміністрації.

Не погодившись з розпорядженням №438 від 20.05.1997, оскільки Українсько Греко-Католицька церква с. Дубрівка не користувалась приміщення церкви через те, що віруючі релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви не допускали віруючих Української Греко-Католицької церкви до почергового богослужіння і користування храмом, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Частиною 1 статті 3 Закону України ,,Про свободу совісті та релігійні організації" кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Відповідно до ст. 17 Закону України ,, Про свободу совісті та релігійні організації" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами.

Культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим.

Культова будівля і майно, що є державною власністю, може передаватися у почергове користування двом або більше релігійним громадам за їх взаємною згодою. При відсутності такої згоди державний орган визначає порядок користування культовою будівлею і майном шляхом укладення з кожною громадою окремого договору.

Клопотання про передачу релігійним організаціям культових будівель і майна у власність чи безоплатне користування розглядається в місячний термін з письмовим повідомленням про це заявників.

Релігійні організації мають переважне право на передачу їм культових будівель із земельною ділянкою, необхідною для обслуговування цих будівель.

Користування землею релігійні організації здійснюють у порядку, встановленому Земельним кодексом України та іншими законодавчими актами України.

Договори про надання в користування релігійним організаціям культових та інших будівель і майна можуть бути розірвані або припинені в порядку і на підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Самовільне захоплення культових будівель чи привласнення культового майна не допускається.

Рішення державних органів з питань володіння та користування культовими будівлями і майном можуть бути оскаржені до суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Оскільки між релігійними громадами УГКЦ та УАПЦ не було взаємної згоди щодо почергового користування церквою Святого Василія Великого в селі Дубрівка, 07.04.1994 Представник Президента України Львівської обласної державної адміністрації обґрунтовано видав розпорядження №343 від 07.04.1994 ,,Про визначення порядку користування церквою Св. Василія Великого в селі Дубрівка Самбірського району".

Відповідно до ст. 10 Закону України від 05.03.1992 № 2167-XII ,,Про Представника Президента України" (чинного до 12.06.1997) Представник Президента України здійснює свої повноваження в межах законодавства одноособово, несе відповідальність за свої протиправні акти та дії. Акти Представників Президента України, що суперечать законодавству, скасовуються Президентом України. Акти Представників Президента України в районах, районах міст Києва і Севастополя, що суперечать законодавству, скасовуються Представниками Президента України в областях, містах Києві і Севастополі.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла переконання, що приймаючи розпорядження №438 від 20.05.1997 про визнання таким, що втратило чинність розпорядження Представника Президента України у Львівській області від 07.04.1994 №343 ,,Про визначення порядку користування церквою Св. Василія Великого в с. Дубрівка Самбірського району", голова Львівської обласної державної адміністрації вийшов за межі своїх повноважень, оскільки відповідно до ст. 10 чинного на той час Закону № 2167-XII акти Представників Президента України, що суперечать законодавству, скасовуються Президентом України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності та скасування розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №438 від 20.05.1997.

Колегія суддів відхиляє доводи третьої особи про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративної юрисдикції, оскільки предметом спору є акт індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, яким визнаний таким, що втратив чинність попередній акт цього ж суб`єкта владних повноважень.

Тобто, в даному випадку мова йде про відновлення прав сторін конфлікту до ухвалення оскарженого розпорядження.

Розпорядження №438 від 20.05.1997 не вичерпало своєї дії, оскільки фактично не було реалізоване, а саме - не був укладений договір між Самбірською районною державною адміністрацією та релігійною громадою УАПЦ на користування церквою.

Доводи апеляційної скарги про помилковість застосування приписів ст. 189 КАС України колегія суддів визнає безпідставними, оскільки законодавством не передбачена втрата чинності прийнятих актів чи підписаних документів голови ОДА у зв`язку з припиненням його повноважень, які були ухвалені до часу припинення повноважень.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви села Дубрівка Самбірського району Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/1262/18- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 01.11.2019.