Справа № 580/1758/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1758/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Черкаський інститут пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому просив: визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за його заявою стосовно виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності; зобов`язати відповідача належним чином розглянути його вищевказану заяву та прийняти рішення з урахуванням норм ч.2 ст.118 Кодексу цивільного захисту та абз.2 п.6 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 року № 908.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з надзвичайних ситуацій звернулась до суду з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 11.06.2018 року №218 позивач звільнений з посади доцента кафедри пожежної тактики та аварійно-рятувальних робіт факультету оперативно-рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України у званні полковника цивільного захисту, виключений з кадрів ДСНС України і знятий з усіх видів забезпечення.

18.06.2018 року Черкаською обласною МСЕК №1 позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби та визначено 80% втрати працездатності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 02.08.2018 року серії 12 ААБ №124391, копія якої долучена до матеріалів справи.

Вважаючи, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності, Черкаський інститут пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України супровідним листом від 27.06.2018 року №37-01-28/1373 направив до ДСНС України документи для прийняття рішення стосовно позивача: заяву, копії довідок МСЕК, копію свідоцтва про хворобу, копії паспорта та РНОКПП, довідку НАСК «Оранта», довідку про грошове забезпечення, витяги з наказу про звільнення та виключення з кадрів ДСНС.

25.03.2019 року позивач звернувся до відповідача листом, в якому просив повідомити, чи було прийняте рішення про призначення йому допомоги за вищевказаними документами.

Листом від 04.04.2019 року №20-5072/201, відповідач повідомив позивача, що належно оформлені матеріали його справи надійшли до ДСНС у липні 2018 року. Центральна лікарсько-експертна комісія розглянула матеріали та встановила причинний зв`язок отриманої травми та 2 групи інвалідності. У зв`язку зі збільшенням кількості справ, що надійшли до ДСНС для виплати допомоги, та обмеженим фінансуванням на такі цілі у 2018 році здійснити виплату допомоги не було можливості. Виплата буде здійснена у порядку черговості розгляду справ при наявності коштів на зазначені цілі.

Вважаючи вищезазначені дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст.101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.118 КЦЗ України, у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог ст.118 КЦЗ України, Кабінет Міністрів України постановою від 11.07.2007 року №908 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок № 908).

На підставі підп.2 п.2 Порядку № 908, особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, грошова допомога інвалідам II групи виплачується у розмірі 42-місячного грошового забезпечення.

Розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення (п. 3 Порядку № 908).

Згідно з п.5 Порядку №908 для виплати одноразової грошової допомоги у разі травми або поранення, захворювання чи інвалідності особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, подають до підрозділу або його правонаступника такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або ступінь втрати працездатності разом з рішенням відповідної військово-медичної установи про визнання травми або поранення, захворювання; постанову центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про придатність до служби і причинно-наслідковий зв`язок травми або поранення, захворювання з виконанням службових обов`язків або проходженням служби; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; довідку про те, що їм не провадилися інші передбачені законами виплати у разі травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

На підставі абз.1 п.6 Порядку №908 підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, захворювання чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу.

На виконання вимог зазначеного пункту, Черкаський інститут пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України направив відповідачу документи позивача супровідним листом від 27.06.2018 року № 37-01-28/1373.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку № 908, служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.

Наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 17.07.2014 року № 394 утворено комісію з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та затверджено її склад.

Проаналізувавши викладені норми Порядку № 908, суд дійшов висновку, що у разі наявності в особи права на отримання одноразової грошової допомоги та отримання висновку щодо можливості такої виплати відповідач зобов`язаний прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 року № 34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акти організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Колегія суддів зазначає, що оскільки за результатом розгляду отриманих від Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України документів, відповідач не прийняв передбачених абз.2 п.6 Порядку № 908 рішень, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами, що він діяв в межах, спосіб та порядку, визначених законом.

Доводи відповідача про те, що рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги не прийнято через відсутності бюджетних асигнувань на такі цілі, суд не враховує з огляду на наступне.

Відповідно до вимог абз.3 п.6 Порядку № 908, одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.

Отже, наявність бюджетних асигнувань може вплинути на факт повної виплати одноразової грошової допомоги та не впливає на обов`язок прийняти рішення щодо вказаних питань.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, в Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету. Однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на відсутність бюджетних асигнувань, як на підставу неприйняття рішення про виплату допомоги, яке він має прийняти відповідно до норм чинного законодавства.

Щодо тверджень відповідача, що рішення про виплату такої допомоги приймється в порядку черговості розгляду справ, колегія суддів також вважає необґрунтованим, оскільки Порядок №908 передбачає умовою його прийняття наявність права на отримання допомоги та отримання відповідних документів. Умов щодо черговості прийняття такого рішення Порядком №908 чи іншими законодавчими актами не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення на підставі отриманих документів.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень згідно з п.4 ч.1 ст.5 КАС України є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом повного захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти рішення за наслідками їх розгляду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 118 КЦЗ України, п. 6 Порядку № 908, з урахуванням вищевказаних висновків суду.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко