Справа № 240/8749/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м.Житомир справа № 240/8749/19

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Єфремової О.С.,

за участю представника позивача Яцківа В.С.,

представника відповідача Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Вавілон" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 18.03.2019,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Вавілон" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2019.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що висновки акту перевірки щодо безпідставно задекларованого (завищеного) податкового кредиту на загальну суму 151662 грн по податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків реєстрації, є безпідставними. Стверджує, що податкові накладні №№ 119,120, складені 17.12.2018 ТОВ «Золотий колос 2018», та податкові накладні №№ 1, 2, 3, 4, 5, складені 17.12.2018 ТОВ «Крамстронг», надіслані на реєстрацію в ЄРПН вчасно, тобто 15.01.2019 - про це свідчать листи ТОВ «Золотий колос 2018» №01-02 від 01.02.2019 та ТОВ «Крамстронг» №04/02-2019-1 від 04.02.2019. Дана обставина підтверджується також інформацією з електронного кабінету платників податків, яка міститься в матеріалах справи. Пояснює, що податкові накладні не були визнані такими що повернуті чи зупинені, а тому відповідно до абз. 13 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є зареєстрованими саме 15.01.2019. Наголошує, що у контролюючого органу були відсутні підстави для донарахування товариству суми зниження податкового зобов`язання та штраф, оскільки 15.01.2019 були перезагружені сервера, що відповідають за реєстрацію податкових накладних, що у свою чергу свідчить про бездіяльність ДФС України 15.01.2019, щодо неналежної роботи серверів та ЄРПН.

Вважає, що податкове повідомлення-рішення контролюючим органом винесено протиправно, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду 24.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання у справі призначене на 23 липня 2019 року, в якому оголошено перерву до 27.08.2019 у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення (а.с.53).

Ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 27.08.2019 підготовче засідання у справі продовжено на 30 днів та оголошено перерву до 24.09.2019 для надання до суду додаткових доказів у справі (а.с.86 на звороті).

24 вересня 2019 року підготовче засідання у справі не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці та відкладене на 24 жовтня 2019 року (а.с.88).

23 липня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву № 1319/06-30-10-04 від 22.07.2019 (а.с.58-60), в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову за безпідставністю. Вказує, що за результатами камеральної перевірки, контролюючим органом встановлено, що при заповненні уточнюючого розрахунку за січень 2019 року у рядку 10.1 розділу 2 «Податковий кредит» та у додатку 5 розділу 2 «Податковий кредит» позивачем безпідставно задекларовано податковий кредит на загальну суму з ПДВ 151662 грн по податковим накладним, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків реєстрації, що у свою чергу призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту. У зв`язку із встановленими порушеннями контролюючий орган правомірно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення та діяв в межах та у спосіб визначений законодавством України.

У відповіді на відзив від 29 липня 2019 року представник позивача зазначив, що твердження відповідача про безпідставно задекларований кредит на загальну суму ПДВ 151662 грн по податковим накладним, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків реєстрації є неправомірними, оскільки податкові накладні складені 17.12.2018 ТОВ «Золотий колос 2018» та ТОВ «Крамстронг» вважаються зареєстрованими 15.01.2019, тобто у строк передбачений Податковим кодексом України (а.с.75-78).

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та наданих усних поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечила повністю, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд перевірив матеріали справи, заслухав представників сторін, які беруть участь у справі вирішив питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 20 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія "Вавілон"» (далі - ТОВ «БМК "Вавілон"») щодо неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності з податку на додану вартість за результатами якої складено акт №2163/06-30-51-12/41297367, який надіслано позивачу (а.с.11-13).

Дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету в розмірі 151 662 грн.

20.02.2019 ТОВ «БМК "Вавілон"» до контролюючого органу подало заперечення до акта перевірки №2163/06-30-51-12/41297367, в яких наголошено, що висновки, які викладені в акті перевірки є безпідставними.

Листом №2916/6/06-30-51-12 від 15.03.2019 Головне управлінням ДФС у Житомирській області повідомило ТОВ «БМК "Вавілон"» про залишення без змін висновків акта перевірки, вказало на порушення позивачем п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

20.03.2019 товариство отримало податкове повідомлення-рішення № від 18.03.2019, яким нараховано суму зниження податкового зобов`язання за звітний податковий період на 151662 грн та застосовано штраф у розмірі 37916 грн. Загальний розмір застосованих штрафних санкцій складає 189578 грн.

З винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач не погодився, у зв`язку із чим до контролюючого органу подав скаргу №22-03/19-1 від 22.03.2019 на таке рішення (а.с.23-26).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги №23723/6/99-99-11-04-02-25 від 23.05.2019 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скаргу без задоволення (а.с.28-30).

Натомість, позивач не погоджується із винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України, чинного на момент винесення податкового повідомлення-рішення), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положення п.75.1. ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки регулюються ст.76 ПК України.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

В силу положень абз.1 п.120-1.1 ст. 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

В свою чергу, абз.1 п.201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абз.9 п.201.10 ст. 201 ПК України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз.10 п.201.10 ст. 201 ПК України).

Абзацом 11 п.201.10 ст.201 ПК України визначено, що помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН (абз.13 п.201.10 ст.201 ПК України).

Отже, квитанція в електронній формі, яка надсилається платнику податку є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341, далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку наведено значення термінів, у якому вони вживаються в Порядку № 1246.

Зокрема, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.10 Порядку, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (п.11 Порядку).

Згідно з п. 12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки питань, перелік яких наведено у даному пункті.

Поряд з цим, відповідно до п. 13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п.14 Порядку).

Як свідчать матеріали справи, податковий кредит сформовано позивачем на підставі наступного:

- правовідносин між Фермерським господарством «Золотий колос 2018» 17.12.2018 (далі - ФГ «Золотий колос 2018»), як платником податку - продавцем. Вказаним контрагентом складено податкові накладні, зокрема: №119 на загальну суму з ПДВ - 221073,60 грн та №120 - на суму 189888 грн.;

- правовідносин між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамстронг» (далі - ТОВ «Крамстронг»), як платником податків - продавцем, складено податкові накладні від 17.12.2018, а саме: №1 на загальну суму з ПДВ -17784 грн, №2 - 42532,63 грн, №3 - 108030,49 грн; №4 - 140386,99 грн; №5 - 190277,63 грн.

Зазначені податкові накладні 15 січня 2019 року були надіслані ТОВ «Крамстронг» та ФГ «Золотий колос 2018» до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) для реєстрації, однак квитанції про прийняття таких податкових накладних платниками податків не отримано, разом з тим будь-яких повідомлень про неприйняття чи зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ «Крамстронг» та ФГ «Золотий колос 2018» також не надходило, що підтверджується скріншотами сторінок з електронного кабінету платників податків (а.с.34-36).

Вказані податкові накладні позивачем включені до уточнюючого розрахунку за січень 2019 року (звітний податковий період, що уточнюється - грудень 2018 року), який подано до контролюючого органу.

Проте, за результатами проведеної камеральної перевірки, встановлено, що при заповненні поданого уточнюючого розрахунку позивачем у рядку 10.1 розділу 2 «Податковий кредит» та у додатку 5 розділу 2 «Податковий кредит» таблиці 2, безпідставно задекларовано (завищено) податковий кредит на загальну суму ПДВ 151662 грн по податкових накладних, які зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків реєстрації.

Контролюючим органом встановлено порушення строків реєстрації, які включено до податкового кредиту уточнюючого розрахунку за січень 2019 року податкові накладні, а саме: №119 на 1 день, №120 на 2 дні, №4 на 1 день, №1 на 1 день, №5 на 1 день, №2 на 2 дні та №3 на 2 дні та на загальну суму ПДВ, зазначеної у податкових накладних 151662,22 грн.

Так, правовідносини з приводу формування платником податку податкового кредиту врегульовані розділом V ПК України, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Положеннями пункту 198.2. ст.198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п.201.1 ст.201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

В силу пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Аналіз зазначених норм, дає підстави для висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що підставами для зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість стали висновки контролюючого органу, щодо завищення позивачем податкового кредиту в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2018 року.

Свої висновки контролюючий орган, обґрунтовував реєстрацією у ЄДПН вищезазначених податкових накладних складених 17.12.2018 підприємствами - контрагентами ТОВ «Крамстронг» та ФГ «Золотий колос 2018» із запізненням.

Проте, звертає увагу на себе той факт, що позивачу, на момент подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість була відомо інформація про вчасну реєстрації податкових накладних складених 17 грудня 2018 року контрагентами ТОВ «Крамстронг» та ФГ «Золотий колос 2018». Зі скріншоту електронних кабінетів (Print Screen) таких платників податків видно, що податкові накладні №119, №120 надіслані до ЄРПН на реєстрацію о 20:30, а податкові накладні: №1-2 об 20:36 та №3-5 о 20:37 (а.с.34,36).

Таким чином, висновки відповідача про вчинення ТОВ «БМК "Вавілон"» порушень податкового законодавства, щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за період, що перевірявся, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи наведене, суд вказує, що позивачу було відомо про факт вчасного надіслання податкових накладних для реєстрації контргентами, що у свою чергу не може свідчить про безпідставно задекларований (завищений) податковий кредит на загальну суму ПДВ 151662 грн по податковим накладним складеним 17.12.2018 ТОВ «Крамстронг» та ФГ «Золотий колос 2018».

Вказані обставини та надані представником відповідача докази не спростовані під час розгляду справи, а тому суд вважає їх доведеними позивачем.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що обов`язком будь якого платника податків є своєчасне направлення податкових накладних до ЄРПН. Платник податку не несе відповідальності за роботу телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем та програм. Несвоєчасна доставка відправлення адресату з будь-яких причин виключає відповідальність платника податків, який свій обов`язок виконав своєчасно.

При цьому, застосувувати до платника податків наслідки несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачені статтею 120-1 ПК України можливо лише за наявності їх вини, що у свою чергу також підтверджується позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 14.08.2018 справи № 803/1583/17 та постанові від 28.08.2018 у справі № 806/1965/16.

Листами ТОВ «Крамстронг» №01-02 від 01.02.2019 та ФГ «Золотий колос 2018» №04/02-2019-1 від 04.02.2019 позивача було повідомлено про оголошення з офіційного сайту ДФС України, у якому прес-служба ДФС України повідомляє про перенавантаження серверу ДФС України, що у свою чергу призводить до оброблення відомостей ЄРПН із затримкою в часі (а.с.37).

Суд звертає увагу на те, що вказане перевантаження могло призвести до затримки доставки до ЄРПН податкових накладних складених 17.12.2018 на підтвердження правовідносин між позивачем та ТОВ «Крамстронг» та ФГ «Золотий колос 2018», проте вказаний факт не може слугувати підставою для збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) позивачу та застосування до нього штрафних санкцій.

Таким чином, висновки контролюючого органу, відображені в акті перевірки, щодо безпідставно задекларованого (завищеного) податкового кредиту на загальну суму ПДВ 151662 грн по податковим накладним, які зареєстровані з порушенням строків реєстрації, не знаходять свого підтвердження належними і допустимими доказами, відтак, є безпідставними і необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, суд вважає за необхідно вказати, що платник податків, який у своїх діях не допустив жодного порушення не може нести відповідальність за порушення закону своїх контрагентів.

Стосовно вимоги представника позивача щодо розподілу витрати пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Положеннями п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.135 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Дослідивши поданий до суду представником відповідача розрахунок розміру понесених витрат позивачем за надання професійної правничої допомоги та проаналізувавши чинне процесуальне законодавство суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надані суду: договір №27/19 від 13.06.2019 про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 132-); копію виписки по особовим рахункам з 01.06.2019 до 30.06.2019, згідно із яким ТОВ «БМК "Вавілон"» оплатило за послуги адвоката згідно договору №27/19 від 13.06.2019 4100 грн (а.с. 133); повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску та довідку про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру.

З аналізу положень статті 134 КАС України видно, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Зі змісту розрахунку розміру понесених витрат та обґрунтування розміру витрат, які ТОВ «БМК "Вавілон"» сплатило, за надання професійної правничої допомоги адвокатом згідно договору №27/19 від 13.06.2019 у справі №240/8749/19 встановлено, що ряд послуг, які надавалися позивачу є співмірними та обґрунтованими, зокрема: до суми гонорару адвокату включено 22% ЄСВ, що підлягало сплаті адвокатом за результатами 2-го кварталу 2019 року та складає 902 грн, 18 % ПДФО - 738 грн, 1,5% - 61,50 грн. Крім того, самозайнята особа, отримуючи кошти від юридичної особи, при знятті їх в банківському відділенні сплачує 1% від суми коштів які були отримання, тобто було сплачено 41 грн, отже із отриманого гонорару адвокатом сплачено податкові зобов`язання на загальну суму 1742,50 грн. Залишок чистого прибутку від отриманого гонорару становить 2357,50 грн.

За зазначеним договором про надання професійної правничої допомоги адвокат Яцків В.С. виконав наступні роботи, а саме: 13.09.2019 озайомлення із матеріалами справи наданими клієнтом, ознайомлення з законодавством, формування правової позиції, надання консультації клієнту зайнято 1,5 години; 13.06.2019 підготовка адміністративного позову, формування та завірення додатків - 3 години; 29.07.2019 підготовка відповіді на відзив, відправка його відповідачу - 2 години; 27.08.2019 підготовка до участі в судовому засіданні, участь в судовому засіданні - 1,5 години та 24.10.2019 підготовка до участі в судовому засіданні та участь в судовому засіданні зайняла орієнтовно 2 години.

Суд звертає увагу на те, що розмір витрат є обґрунтованим, і пропорційним до предмета спору, сплаченого гонорару підтверджена випискою по особовому рахунку адвоката Яцківа В.С., яка міститься в матеріалах справи (а.с.133 на звороті).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Суд погоджується із тим, що послуги надані позивачу адвокатом, дійсно можна вважати послугами, пов`язаними із професійною правничою допомогою у суді та підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням ДФС у Житомирській області № від 18.03.2019 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем у порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність дій відповідачем щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги ПАТ ВКФ "Леся" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Вавілон" (проспект Незалежності, 55-Б, м. Житомир, 10029. РНОКПП/) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 18.03.2019 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 18.03.2019, винесене Головним управлінням ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Вавілон" про збільшення суми грошового зобов`язання в розмірі 189578 (сто вісімдесят дев`ять п`ятсот сімдесят вісім) грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Вавілон" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області 1920 (тисяча дев`ятсот двадцять) грн сплаченого судового збору та 4100 (чотири тисячі сто) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене: 04 листопада 2019 року

Головуюча суддя Єфіменко Ольга Володимирівна