Справа № 808/1536/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 жовтня 2019 року Справа № 808/1536/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщука Я.В.,

представника позивача: Пузія О . В.,

представника відповідача Жовтоножка Д.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2018 №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу № від 19.03.2018 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 19.03.2018,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_2 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 19.03.2018 №, №, №, №, №, №, №;

- визнати протиправним та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № від 19.03.2018 та рішення відповідача про застосування фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.03.2018;

Ухвалою суду від 27.04.2018 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу надано 5-денний термін після отримання вказаної ухвали для усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, в процесі підготовчого провадження призначено підготовче судове засідання на 05.06.2018.

Ухвалою суду від 05.06.2018 провадження у справі №808/1536/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2018 №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу № від 19.03.2018 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 19.03.2018 зупинено до вирішення Запорізьким окружним адміністративним судом справи №808/1458/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними, скасування наказів та визнання протиправними дій та набрання законної сили рішенням по зазначеній справі.

Ухвалою суду від 12.09.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 12.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі №808/1536/18 для надання часу для примирення; закрито підготовче провадження у справі №808/1536/18 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 07.10.2019.

В судовому засіданні оголошена перерва до 22.10.2019.

У судовому засіданні 22.10.2019, на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві від 20.04.2018, відповіді на відзив від 04.07.2018 та адміністративному позові (уточненому) від 26.09.2019. З висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки від 15.03.2018, не погоджується через відсутність законних підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р. Вказує, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі №808/1458/18, яка набрала законної сили 05.12.2018, задоволено позов ФОП ОСОБА_2 та визнано протиправними і скасовано накази Головного управління ДФС у Запорізькій області №3527 від 21.12.2017 щодо перенесення термінів проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та №656 від 01.03.2018 "Про поновлення документальної позапланової перевірки", а також визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі наказів Головного управління ДФС у Запорізькій області №3461 від 18.12.2017, №3527 від 21.12.2017, №656 від 01.03.2018. Враховуючи, що дії контролюючого органу з проведення перевірки позивача визнані незаконними (протиправними), зазначає про відсутність і правових наслідків такої перевірки і, як наслідок, податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки) і рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, винесені за результатами цієї перевірки підлягають визнанню протиправними та скасуванню. На підставі викладеного просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 30.05.2018 та додаткових поясненнях від 05.09.2018. Зокрема зазначив, що перевірку проведено у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства України. За результатами документальної позапланової перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_2.: 1. пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 287360350,09 грн., в т.ч. за 2015р. - 86102094,05 грн., 2016р. - 201258256,04 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 53442176,93 грн., у тому числі за 2015р. - 17215690,84 грн.. 2016 р. на 36226486,09 грн.; 2. підпункту 1.2, 1.3, 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 287360350,1 грн., в т.ч. за 2015р. - 86102094,05 грн., 2016р. - 201258256 грн, що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 4310402,25 грн., у тому числі за 2015 р. на 1291531,41 грн., за 2016 р. на 3018870,84 грн.; 3. підпунктів 164.1.1, 164.1.3. пункту 164.1, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму загального оподатковуваного доходу (не задекларовано отримані окремі види доходів ("інші доходи"), відмінні від здійснення господарської діяльності) на загальну суму 183 566 088,43 грн., в т.ч. за 2015р. - 174 773 917,44 грн., 2016р. - 8 792 170,99 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 36530066,27 грн., у тому числі за 2015р. - 34947475,49 грн.. 2016 р. на 1582590,78 грн.; 4. підпункту 1.2, 1.3 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, 164.1.1, 164.1.3. пункту 164.1, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 183 566 088,43 грн., в т.ч. за 2015р. - 174 773 917,44 грн., 2016р. - 8 792 170,99 грн., що призвело до заниження суми військового збору при отриманні інших доходів, на загальну суму 2753491,33 грн., у тому числі за 2015 р. на 2621608,76 грн., за 2016р. на 131882,57 грн.; 5. частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, внаслідок не вірного визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в результаті чого занижено належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% (22%), у розмірі - 152708,70 грн., у т.ч. по періодах: за 2015 р. на суму - 72089,70 грн., за 2016 р. на суму - 80619,00 грн.; 6. п. 44.1 і 44.3 ст. 44, пп. "а" п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено не ведення обліку доходів та витрат за встановленою формою (книга форма № 10) за 2015-2016 роки.; 7. підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 p. № 2755-VI, в наслідок чого надано з недостовірними відомостями або з помилками податкова звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) за 2015-2016 роки.; 8. статті 185, статті 187, статті 188 Податкового кодексу України, відображені ФОП ОСОБА_2 у деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.12.2016р. податкові зобов`язання на суму реалізованого товару на користь підприємств-комітентів не є дійсним на суму ПДВ 53 341 772 грн та пункту 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України неправомірно віднесено до складу податкового кредиту за перевіряємий період ПДВ, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ в сумі ПДВ 53 341 772 грн.; 9. п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що ® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ @п® 0iЎ sТ pzТ sТ pzТ sТ pzТ sТ pzТ sТ

З огляду на викладене, представник відповідача зауважив, що податковим органом цілком правомірно було прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, вимогу про сплату недоїмки та рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 30.05.2001 зареєстрований фізичною особою -підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія НОМЕР_2 (а.с.33 т.1).

З 28.03.2002 позивач зареєстрований платником ПДВ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платником ПДВ № НОМЕР_3 (а.с.34 т.1).

В період з 21.09.2017 по 11.10.2017 уповноваженими особами ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі направлень від 21.09.2017 №450, 451, 452, на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, п. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.09.2017 року № 2391 та плану - графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на III квартал 2017 року у позивача була проведена документальна планова виїзна перевірка з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Результати цієї перевірки були оформлені актом від 19.10.2017 № 2929/08-01-13-12/ НОМЕР_1 (а.с.127-157 т.1).

08.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2017 по справі № 335/13449/17 старшим слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено обшук орендованого позивачем складського приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 116-120 т.1)

В період з 09.11.2017 по 13.11.2017 СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області було також проведено обшук орендованих позивачем складського приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 121-126 т.1).

29.11.2017 позивачем подано заперечення на Акт від 19.10.2017 № 2929/08-01-13-12 НОМЕР_1, якими ФОП ОСОБА_2 просив переглянути результати документальної планової перевірки з урахуванням цих заперечень та доданих до них документів; та не приймати рішення за результатами вказаної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 в порядку пп.78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України з метою додаткового дослідження обставин, що не були дослідженні під час перевірки. Серед іншого у своїх запереченнях до Акту, позивачем повідомлено податковий орган про те, що за результатами обшуку, проведеного 08.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2017 по справі № 335/13449/17 у нього було вилучено значну кількість оригіналів правових, первинних, облікових, розрахункових та інших документів, які стосуються господарської діяльності, зокрема, за період, що перевірявся під час вказаної перевірки. Також зазначено, що у зв`язку з вилученням документів, які підтверджують показники, відображені позивачем у податковій звітності, ці документи не вважаються такими, що були відсутні у позивача на час складання звітності, а контролюючий орган може отримати доступ до перевірки таких документів в правоохоронному органі в порядку визначеному в п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України. (а.с.158-169 т.1).

Листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.12.2017 №3872/14/08-01-13-05-09 повідомлено позивача про прийняття рішення про проведення позапланової перевірки у відповідності до вимог пп.78.1.5 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (а.с. 170 т.1).

Наказом Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.12.2017 №3461, у зв`язку з надходженням на адресу відповідача заперечень від ФОП ОСОБА_2 на акт документальної планової виїзної перевірки від 19.10.2017 № 2929/08-01-13-12 НОМЕР_1 та враховуючи приписи п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було призначено проведення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_2 з 20.12.2017.

Враховуючи, що станом на 20.12.2017 копії вилучених первинних документів ФОП ОСОБА_2 не були надані слідчим управлінням фінансових розслідувань до перевірки, провести перевірку у передбачений наказом від 18.12.2017 №3461 період не було можливим.

У зв`язку з чим наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.12.2017 №3527 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.12.2017 №3461" термін проведення документальної невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 було перенесено до дати отримання вказаних документів.

Наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 01.03.2018 №656 було поновлено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 , починаючи з 02.03.2018 (а.с. 172 т.1).

В період з 02.03.2018 по 06.03.2018 фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі наказів №3461 від 18.12.2017, №3527 від 21.12.2017, №656 від 01.03.2018 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 , за результатами якої складено Акт від 15.03.2018 №184/08-01-13-05/ НОМЕР_1 (а.с. 35-102 т.1).

За результатами документальної позапланової перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 :

1. пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 287360350,09 грн., в т.ч. за 2015р. - 86102094,05 грн., 2016р. - 201258256,04 грн., що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 53442176,93 грн., у тому числі за 2015р. - 17215690,84 грн., 2016 р. на 36226486,09 грн.;

2. підпункту 1.2, 1.3, 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 287360350,1 грн., в т.ч. за 2015р. - 86102094,05 грн., 2016р. - 201258256 грн, що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 4310402,25 грн., у тому числі за 2015 р. на 1291531,41 грн., за 2016 р. на 3018870,84 грн.;

3. підпунктів 164.1.1, 164.1.3. пункту 164.1, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму загального оподатковуваного доходу (не задекларовано отримані окремі види доходів ("інші доходи"), відмінні від здійснення господарської діяльності) на загальну суму 183 566 088,43 грн., в т.ч. за 2015р. - 174 773 917,44 грн., 2016р. - 8 792 170,99 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 36530066,27 грн., у тому числі за 2015р. - 34947475,49 грн.. 2016 р. на 1582590,78 грн.;

4. підпункту 1.2, 1.3 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, 164.1.1, 164.1.3. пункту 164.1, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено чистий оподатковуваний доход в сумі 183 566 088,43 грн., в т.ч. за 2015р. - 174 773 917,44 грн., 2016р. - 8 792 170,99 грн., що призвело до заниження суми військового збору при отриманні інших доходів, на загальну суму 2753491,33 грн., у тому числі за 2015 р. на 2621608,76 грн., за 2016р. на 131882,57 грн.;

5. частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, внаслідок не вірного визначення суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в результаті чого занижено належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% (22%), у розмірі - 152708,70 грн., у т.ч. по періодах: за 2015 р. на суму - 72089,70 грн., за 2016 р. на суму - 80619,00 грн.;

6. п. 44.1 і 44.3 ст. 44, пп. "а" п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено не ведення обліку доходів та витрат за встановленою формою (книга форма № 10) за 2015-2016 роки;

7. підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 p. № 2755-VI, в наслідок чого надано з недостовірними відомостями або з помилками податкова звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) за 2015-2016 роки;

8. статті 185, статті 187, статті 188 Податкового кодексу України, відображені ФОП ОСОБА_2 у деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.12.2016р. податкові зобов`язання на суму реалізованого товару на користь підприємств-комітентів не є дійсним на суму ПДВ 53 341 772 грн та пункту 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України неправомірно віднесено до складу податкового кредиту за перевіряємий період ПДВ, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ в сумі ПДВ 53 341 772 грн.;

9. п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ за червень, липень, жовтень 2015р. на загальну суму 39951,00 грн., у т.ч. за червень 2015р. на 19484 грн., за липень 2015р. на 20000,00 грн., за жовтень 2015р. на 467 грн.;

10. п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України, що призвело до несвоєчасної сплати податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами декларування за 2016 рік в сумі 2361,03 грн.

На підставі акту перевірки від 15.03.2018 №184/08-01-13-05/НОМЕР_1 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 19.03.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - військовий збір у сумі 8829866,97 грн., у тому числі, 7063893,58 грн. за податковим зобов`язанням та 1765973,39 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 104-105 т.1);

- № від 19.03.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на доходи з фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності у сумі 134958364,80 грн., у тому числі 89972243,20 грн. за податковим зобов`язанням та 44986121,60 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 106-107 т.1);

- № від 19.03.2018, яким позивачу зменшено суму податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України в сумі 53341772 грн. та зменшено суму податкового кредиту за платежем - податок на додану вартість у сумі 53341772 грн. (а.с. 108 т.1);

- № від 19.03.2018, яким позивачу нараховано штрафну (фінансову) санкцію за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 510,00 грн. (а.с. 114 т.1);

- № від 19.03.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на додану вартість у сумі 49937,75 грн., у тому числі, 39951,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 9987,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 113 т.1);

- № від 19.03.2018, яким позивачу нараховано штрафну (фінансову) санкцію за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 510,00 грн. (а.с. 111 т.1);

- № від 19.03.2018р., яким позивачу нараховано штраф у сумі 472,21 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності на 88 календарних днів (а.с. 112 т.1).

Також, відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 19.03.2018 по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 152708,70 грн. (а.с.109 т.1). та рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.03.2018, яким позивачу нараховано штрафну санкцію у сумі 37750,71 грн. (а.с. 110 т.1).

Позивач з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, вимогою про сплату недоїмки та рішенням про застосування фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску не погоджується, вважає їх помилковими, прийнятими безпідставно і необґрунтовано, за відсутності об`єктивного розгляду наданих документів та пояснень, такими, що порушують його права, як платника податку на додану вартість. У зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Як вбачається із матеріалів справи, не погодившись з прийнятими ГУ ДФС у Запорізькій області наказами №3461 від 18.12.2017 щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, №3527 від 21.12.2017 щодо перенесення термінів проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, №656 від 01.03.2018 "Про поновлення документальної позапланової перевірки", а також з діями відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі вказаних наказів, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі №808/1458/18 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області №3527 від 21.12.2017 щодо перенесення термінів проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області №656 від 01.03.2018 "Про поновлення документальної позапланової перевірки"; визнано протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, проведеної на підставі наказів Головного управління ДФС у Запорізькій області №3461 від 18.12.2017, №3527 від 21.12.2017, №656 від 01.03.2018 (а.с.58-62 т.22).

Рішення по справі №808/1458/18 набрало законної сили 05.12.2018.

Згідно ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС Україні обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 по справі №808/1458/18, а саме щодо протиправності дій Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 на підставі наказів №3461 від 18.12.2017, №3527 від 21.12.2017, №656 від 01.03.2018 та з оформлення результатів цієї перевірки актом від 15.03.2018 №184/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , не потребують доказуванню у справі №808/1536/18.

Положеннями Податкового кодексу України передбачено, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу доходів і зборів; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.

Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та винести податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. За обставин встановлення відсутності проведеної перевірки як юридичного факту, відсутні й підстави для винесення податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого в його по- постановах від 27.01.2015 у справі №21-425а14 та від 16.02.2016 у справі №826/12651/14, лише дотримання встановлених нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, умов та порядку проведення документальної позапланової перевірки може бути підставою для висновку про законність такого контрольного заходу. При цьому, право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від її виду (виїзної або невиїзної).

В свою чергу, порушення органом Державної фіскальної служби порядку призначення та або проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції в контролюючого органу на прийняття податкових повідомлень-рішень.

За правилами Податкового кодексу України така компетенція не виникає в силу лише факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення, оскільки для винесення податкових повідомлень-рішень органу Державної фіскальної служби необхідно дотриматись певних умов - спочатку провести перевірку.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийняті за її результатами податкові повідомлення-рішення автоматично підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що дії Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 на підставі наказів №3461 від 18.12.2017, №3527 від 21.12.2017, №656 від 01.03.2018 та з оформлення результатів цієї перевірки актом від 15.03.2018 №184/08-01-13-05/НОМЕР_1 визнані судом протиправними, суд приходить до висновку про відсутність правових наслідків такої перевірки, відтак, податкові повідомлення-рішення від 19.03.2018 №, №, №, №, №, №, №, вимога про сплату боргу № від 19.03.2018 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 19.03.2018, прийняті за результатами такої перевірки, підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 8810,00 грн., що підтверджується платіжною квитанцією від 20.04.2018 (а.с. 205 т.1).

Таким чином, судовий збір у розмірі 8810,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Запорізькій області.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що 12.04.2018 ФОП ОСОБА_2 (Клієнт) укладено із Адвокатським бюро Пузія Олексія Вікторовича (Бюро) Договір про надання правової допомоги (а.с.39 т.22).

Згідно з п.1.1 вказаного Договору Бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надані послуги.

Умовами п. 2.1. цього договору з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.01.2019 (а.с. 116 т.22) винагорода (гонорар) за надання правової допомоги по даному Договору визначена Сторонами наступним чином:

- підготовка адміністративного позову - 3000,00 грн.;

- представництво інтересів в судових засіданнях в Запорізькому окружному адміністративному суді - 2000,00 грн. (за один судо/день);

- підготовка клопотань, письмових пояснень, відповідей, та інших заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань - 1000,00 грн. за один документ.

Цим договором (п.1.3.) передбачено, що безпосереднє представництво інтересів позивача від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Пузій Олексій Вікторович.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано: копію рахунку № 18 від 18.04.2018 та меморіального ордеру від 18.04.2018, копію рахунку № 32 від 11.07.2018 та меморіального ордеру від 07.11.2018, копію рахунку № 103 від 06.09.2019, платіжне доручення від 11.09.2019 № 1335, копію рахунку № 126 від 04.10.2019, платіжне доручення від 07.10.2019 № 1344, копію рахунку № 135 від 17.10.2019, платіжне доручення від 18.10.2019 № 8, Акт про надання послуг (а.с. 117-120 т.22).

Разом з тим, представником позивача подано до суду детальний опис робіт (надання послуг) за договором, який складає:

- підготовка адміністративного позову - 3000,00 грн.;

- представництво в судовому засіданні 05.06.2018 - 2000,00 грн.;

- підготовка відповіді на відзив на позов - 1000,00 грн.;

-підготовка клопотання про зупинення провадження - 1000,00 грн.;

- підготовка клопотання про витребування доказів - 1000,00 грн.;

- представництво в судовому засіданні 12.09.2019 - 2000,00 грн.;

- представництво в судовому засіданні 07.10.2019 - 2000,00 грн.;

- представництво в судовому засіданні 22.10.2019 - 2000,00 грн.

Зважаючи на надані докази, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки:

по-перше, представником позивача не надано суду належних доказів виконання послуг щодо підготовки адміністративного позову, відповіді на відзив на позов, клопотання про зупинення провадження та клопотання про витребування доказів (дані документи підписані безпосередньо позивачем),

по-друге, як свідчать матеріали справи, судові засідання 05.06.2018 та 12.09.2019 проведені судом у письмовому провадженні без участі представників сторін.

Витрати ж на представництво в судовому засіданні 07.10.2019 - 2000,00 грн. та в судовому засіданні 22.10.2019 - 2000,00 грн., суд вважає співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а, тому задовольняє заяву представника позивача про стягнення їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2018 №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу № від 19.03.2018 та рішення про застосування фінансових санкцій № від 19.03.2018, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.03.2018 №, №, №, №, №, №, №.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № від 19.03.2018.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про застосування фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.03.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31.10.2019.

Суддя І.В.Садовий