Справа № 826/18829/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2019 року № 826/18829/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група»

до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -

рішення від 16.09.2016 року №,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» (далі - позивач та/або ТОВ «Пром-Техно група») з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган) та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомленні - рішення від 16.09.2016 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №826/18829/16 суддею Літвіновою А.В.

Надалі, на підставі розпорядження №7387 від 11.10.2017, протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.10.2017 вищевказану адміністративну справу передано на розгляд судді Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2017 адміністративну справу №826/18829/16 прийнято до провадження суддею Амельохіним В.В.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що господарська операція проведена ним з «OPTIMA GROUP» Ltd не відноситься до контрольованої, оскільки остання здійснена не пов`язаними юридичними особами без залучення комісіонерів - нерезидентів, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до зазначеної вище господарської операції пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України.

Крім того, ТОВ «Пром-Техно група» вказує, що акт перевірки №327/26-15-14-01/36469368 від 06.09.21016 року він не отримував, а щодо нього було складений акт _.09.2016 №___/1-26-15-14-01/36469368.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.02.2018 року судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

На підставі направлень від 23.08.12016 року №22000/26-15-14-03-01 та від 23.08.2016 року №2201/26-15-14-03-01, виданих Головним управлінням державної фіскальної служби у м. Києві, наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 22.08.2016 року, згідно з пп. 78.1.2, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» з питань правомірності віднесення господарських операцій, проведених платником податків за 2015 рік, до контрольованих та неподання звіту про контрольовані операції за наслідком якої складено акт №327/26-15-14-01/36469368 від 06.09.21016 року (далі - акт перевірки).

В ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України щодо неподання звіту про контрольовані операції на загальну суму 8 322 294, 12 грн., що відображено у висновках акту перевірки (т. 1, а.с. 13 -14).

На підставі наведених вище висновків перевірки, Головним управління державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення - рішення від 16.09.2016 року №, яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» застосовано адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 365 400, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення) (т. 1, а.с. 15).

За наслідком адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 21.11.2016 року №24990/6/99-99-11-0301-25 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення від 16.09.2016 року № без змін.

Позивач категорично не погоджується зі спірним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті суд звертає увагу на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Перелік господарських операцій, які визнаються контрольованими, встановлений підпунктом 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є:

а) господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Згідно з підпунктом 39.2.1.2 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 39.2.1.6 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України передбачено, що неконтрольовані операції - будь-які господарські операції, не передбачені підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.2 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, що здійснюються між непов`язаними особами.

Відповідно до підпункту 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

У підпункті 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закон) щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Неподання платником податків звіту про проведені ним контрольовані операції, відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України є порушенням податкового законодавства, відповідальність за яке передбачена пунктом 120.3 статті 120 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі:

300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції;

1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що між «OPTIMA Group» Ltd (Боснія та Герцеговина) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» укладено договір купівлі-продажу №D515-15 від 17.06.2017 року, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити покупцю продукти в період починаючи від дати вступу даного договору в силу до 31.12.2015 року (далі - договір №D515-15).

З матеріалів справи слідує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» перераховано валютні кошти на користь OPTIMA Group» Ltd (Боснія та Герцеговина) у розмірі 325119,00 доларів США (7201974,63 грн.), що не заперечується сторонами.

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» стверджує, про неможливість застосування до нього підпункту 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, оскільки операція між ним та OPTIMA Group» Ltd (Боснія та Герцеговина) не відноситься до контрольованих, з огляду на не відповідає ознакам підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Між тим, як вже було зазначено судом вище, підпунктом 39.2.1.2 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Тобто, контрольованими операціями є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, реєстрація нерезидента у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України є безумовною ознакою контрольованості операції, за умови одночасного виконання вимог підпункту 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №1042-р, від 14.05.2015 року №449-р та від 16.09.2015 року №977-р Боснія і Герцеговина входить до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, що установлені підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено факт виконання умов передбачених підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

З вказаного слідує, що господарська операція за договором №D515-15 є визнається контрольованою.

Між тим, доводи позивача в частині не відповідності господарської операції підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України не підтверджені в ході розгляду справи.

При цьому, суд наголошує, що обставини відповідності Боснії і Герцеговини установленим п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, не є предметом доказування у даній справі, а вказана правова норма прямо вказує, що операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Суд акцентує увагу на тому, що на час прийняття спірного рішення, розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №1042-р, від 14.05.2015 року №449-р та від 16.09.2015 року №977-р в частині включення Боснії і Герцеговини до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, що установлені підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України не були скасовані чи визнані нечинними у судовому порядку, а тому підлягали обов`язковому врахуванню контролюючими органами у період їх дії.

Відтак, враховуючи, що Боснія і Герцеговина входить до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, що установлені підпунктом 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, обсяг контрольованих операцій позивача по взаємовідносинах з нерезидентом OPTIMA Group» Ltd (Боснія та Герцеговина) перевищував 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість) та річний дохід позивача від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, в цілому за звітний 2015 рік перевищив 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків, то в силу підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України позивач мав обов`язок подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності суд приходить до висновку, що спірне рішення відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Разом з цим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група», що акт перевірки №327/26-15-14-01/36469368 від 06.09.21016 року він не отримував, а щодо нього було складений акт _.09.2016 №___/1-26-15-14-01/36469368 не свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

Суд звертає увагу, що №327 на початку акту перевірку та 06 початок дати складення акту перевірки є відображенням відомостей щодо порядкового номеру та дати останнього.

Згідно частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 90, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Техно група» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, б. 13/2Б, 8) до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 16.09.2016 року № відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін