Справа № 620/3852/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3852/18 Головуючий у І інстанції - Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача форми «ПС» № від 16.11.2018 року про застосування штрафу в сумі 1020 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № від 16.11.2018 року прийняте Відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо. Відповідач мав право провести камеральну перевірку з питань не подання Позивачем звіту про суми податкових пільг за ІІ квартал 2017 року протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання (09.08.2017 року), а саме: до 08.09.2017 року. Проте, як вбачається з акта, камеральна перевірка була проведена Відповідачем 31.10.2018 року, тобто поза межами строку, встановленого Податковим кодексом України. Крім того, проводячи камеральну перевірку і складаючи акт, так і приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, Відповідач не вказує, які саме податкові пільги були отримані Позивачем , і які підлягали відображенню в звіті.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «ПС» № від 16.11.2018 року про застосування штрафу в сумі 1020 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що операції з вивезення товарів за межі митної території України які оподатковуються за 0% ставкою, на них Позивач зобов`язаний був подати звіт про суми податкових пільг за звітний період ІІ квартал 2017 року, що передбачений чинним законодавством. Відповідач вважає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні надано хибний висновок, а тому податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018 року № є правомірним.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «УТД «Белшина» зареєстроване в якості юридичної особи 22.06.2007 року та з 25.06.2007 року перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14-17).

Як вбачається з матеріалів справи Відповідачем на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 та у порядку ст. 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ у приміщенні Офісу ВПП ДФС проведено камеральну перевірку ТОВ «УТД «Белшина» з питання неподання Звіту про суми податкових пільг за ІІ квартал 2017 року, за результатами якої складено акт від 31.10.2018 року № 3320/28-10-44-05/35237656 (далі - акт перевірки) (а.с. 9-10).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «УТД «Белшина» п. 120.1 ст. 120 ПК України та п. 3 Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1233 в частині не подання до контролюючого органу звіту про суми податкових пільг за звітний період ІІ квартал 2017 року.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018 року № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020 грн. (а.с. 11).

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ТОВ «УТД «Белшина» не отримувало податкових пільг за звітний період ІІ квартал 2017 року, то у відповідності до вимог п. 3 Порядку і не повинно було подавати до контролюючого органу звіт по суми податкових пільг, як наслідок оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право, зокрема, користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 30.1 ст. 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті ПК України.

Пунктом 30.2 статті 30 ПК України визначено, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Відповідно до ст. 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Контролюючим органом під час проведення перевірки з питань неподання звіту про суми податкових пільг встановлено, що ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" не було подано до Відповідача звіт про суми податкових пільг за звітний період ІІ квартал 2017 року.

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за ІІ картал 2017 року, Позивачем декларувались операції з вивезення товарів за межі митної території України, які оподатковувались за 0% ставкою. Вказаний факт зазначений в акті від 31.10.2018 року № 3320/28-10-44-05/35237656 та не заперечується Позивачем.

Відповідно до п. 194.1 ст. 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Системний аналіз викладених норм податкового законодавства дозволяє дійти висновку, операції з вивезення Позивачем товарів за межі митної території України які оподатковувались за ставкою 0% є податковою пільгою.

Підпунктом 17.1.4 п. 17.1 ст. 17 ПК України визначено, що 17.1. платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пп. 16.1.6. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

Відповідно до Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1233 (далі - Порядок № 1233), цей Порядок є обов`язковим для виконання суб`єктами господарювання, які відповідно до Податкового кодексу України не сплачують податки та збори до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг.

Пунктом 2 Порядку № 1233 визначено, що суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає звіт про суми податкових пільг (далі - звіт) за формою згідно з додатком.

Згідно з п. 3 Порядку № 1233 звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Пунктом 8 Порядку № 1233 визначено, що податкові пільги визначаються за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість і відповідно до Податкового кодексу України та міжнародних договорів України, ратифікованих Верховною Радою України, звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою, а також тих, до яких застосовані спеціальні режими оподаткування в галузі сільського господарства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з контролюючим органом, що операції з вивезення товарів за межі митної території України які оподатковуються за 0% ставкою, відповідно до пп. «а» п. 193.1 ст. 193 ПК України є податковою пільгою.

Відтак, Позивач зобов`язаний був подати звіт про суми податкових пільг за звітний період ІІ квартал 2017 року відповідно до положень Порядку № 1233.

Колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для подання Позивачем звіту про суми податкових пільг за ІІ квартал 2017 року, а тому контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018 року № відповідно до чинного законодавства.

Натомість, Позивачем з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 71 КАС України) належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доводів щодо не отримування податкових пільг за звітний період ІІ квартал 2017 року.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість Товариством з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби викладені в апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 01.11.2019 року.