Справа № 627/1014/19
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/1014/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

за участю секретаря судового засідання - В`юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутськ Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Головного державного виконавця Краснокутського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Безверхої Галини Володимирівни про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір, однак у зв`язку з фінансовими труднощами він не зміг своєчасно сплачувати кошти відповідно до умов договору, в зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Краснокутського районного суду, з позовом щодо стягнення з нього на користь банку заборгованості в розмірі 690444,47 грн.

З цього приводу 09.09.2015 року Краснокутським районним судом був виданий виконавчий лист № 627/31 1/15.

Краснокутським ВДВС ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження, і в той же час 25 січня 2016 року Головним державним виконавцем Безверхою Г.В. була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, в сумі 69044,45 грн.

З метою врегулювання спірних фінансових питань позивачем були повністю сплачені кошти за кредитним договором і у зв`язку з цим 12.03.2019 року, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з заявою до Краснокутського ВДВС про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним закриттям позивачем боргу.

25 квітня 2019 року після отриманої заяви стягувача - АТ КБ «ПриватБанк» про повне погашення позивачем заборгованості, головним державним виконавцем Безверхою Г.В. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 627/311/15, виданим 09.09.2015 р., з скасуванням всіх заходів примусового виконання рішення.

Однак з позивача продовжують стягувати кошти близько 200 грн., щомісяця на підставі не скасованої постанови від 25.01.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Оскільки на даний час вищевказана постанова не скасована, не дивлячись на те, що 25.04.2019 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за відсутності заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» , позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати скасувати постанову Головного державного виконавця Безверхої Г.В. від 25.01.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.

Відповідач - головним державним виконавець Краснокутського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Безверха Галина Володимирівна в судове засідання не з`явилася, однак надала суду відклик на адміністративний позов.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Краснокутському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області з 09 листопада 2015 року знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №627/311/15 від 09.09.2015 року, виданого Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 690444грн. 47 коп.

09 листопада 2015 року за заявою стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» про примусове виконання виконавчого листа від 09.09.2015 року, державним виконавцем Краснокутському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Краснокутського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Безверхої Галини Володимирівни від 25 січня 2016 року стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 69044 грн. 45 коп.

Постановою головного державного виконавця Краснокутського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Безверхої Галини Володимирівни від 25.04.2019 року було закінчено виконавче провадження.

Підставою закриття виконавчого провадження слугувала заява АТ КБ «Приватбанк» про закриття виконавчого провадження в зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі, тобто ОСОБА_1 виконав вимоги державного виконавця органу державної виконавчої служби Краснокутського управління юстиції від 09.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження та сплатив повністю заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк».

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Зазначений правовий висновок викладений ВСУ у справі №6-785цс15 від 6 липня 2015р.

Однак матеріали справи не містять документального підтвердження дій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання судового рішення, натомість у відклику відповідача зазначено, що під час примусового виконання судового рішення було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29; справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про повне задоволення вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72-79, 90, 243 - 246, 250, 271, 287 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Головного державного виконавця Краснокутського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Безверхої Галини Володимирівни про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору - задовольнити.

Скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену 25 січня 2016 року Головним державним виконавцем Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Безверхою Г.В.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ).

Краснокутський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Головного державного виконавця Краснокутського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області Безверхої Галини Володимирівни (місцезнаходження: вул.Миру, №138, смт. Краснокутськ, Краснокутський район, Харківська область).

Повний текс рішення виготовлений 30.10.2019 року.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА