Справа № 320/428/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року справа № 320/428/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, у якому позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 14.09.2018 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач прийшов до помилкового висновку про перевищення позивачем загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за період 01.06.2016 по 31.05.2017 роках, розміру 1000000 грн., що відповідно до положень ст. 181 Податкового кодексу України зобов`язує позивача подати реєстраційну заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість. Позивач зазначає, що податковим органом не досліджено та не надано оцінку з приводу помилкових відбиттів на РРО в загальній сумі 62500,04 грн.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що в нього відсутній обов`язок реєструватися платником податку на додану вартість, а у відповідача були відсутні підстави винесення податкового повідомлення-рішення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву (том 3 а.с. 106-107) та додаткові пояснення (том 4 а.с. 104).

Так, зокрема, відповідач зазначив, що документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 проведена на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 16.08.2018 року № 1739.

У ході перевірки встановлено порушення позивачем пункту 181.1. статті 181, пункту 183.2 статті 183 Податкового кодексу України, а саме, нереєстрація платником податку на додану вартість у результаті перевищення обсягу продаж 1 000 000,00 грн. (без урахування ПДВ); пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу, у результаті чого не враховані та не сплачені податкові зобов`язання з ПДВ. Під час проведення перевірки позивач не надавав контролюючому органу акти про скасування помилково проведених сум через РРО, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

За наслідками вказаної перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 14.09.2018 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на 137794,96 грн. та за штрафними санкціями 34 448,78 грн. Крім того, відповідач також зазначає, що у випадку помилково проведених операцій через РРО крім акту про скасування помилково проведених операцій позивачу потрібно було реєструвати видачу коштів за допомогою операції «службова видача».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/428/19, витребувано докази по справі від сторін, призначено підготовче засідання на 05.03.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 витребувано докази по справі, продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів, відкладено підготовче засідання на 09.04.2019.

Протокольними ухвалами суду від 09.04.2019, 28.04.2019, 28.05.2019, 06.06.2019 судом витребовувались докази від сторін та відкладались підготовчі судові засідання.

У підготовчих судових засіданнях по справі, які відбулись 05.03.2019, 09.04.2019, 28.05.2019, 06.06.2019, 25.06.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги.

У судових засіданнях по справі, які відбулись 05.03.2019, 09.04.2019, 28.05.2019, 06.06.2019, 25.06.2019 представник відповідача проти позову заперечував.

Протокольною ухвалою суду від 25.06.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті одразу після закінчення підготовчого судового засідання 25.06.2019.

В судовому засіданні 25.06.2019 оголошено перерву для надання позивачу часу для підготовки додаткових письмових пояснень до 11.07.2019.

У судовому засіданні, призначеному на 11.07.2019, представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача до Київського окружного адміністративного суду 11.07.2019 було подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (том 4 а.с. 199).

Представником відповідача до Київського окружного адміністративного суду 11.07.2019 було подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (том 4 а.с. 198).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги подані представниками сторін клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження та враховуючи те, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, у витребуванні додаткових доказів суд прийшов до висновку здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Протокольною ухвалою від 11.07.2019 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Вишгородським РВ ГУ УММС України в Київській області 21.06.2013 року (том 1 а.с.9).

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 0003946 від 05 серпня 2009 року, про що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В03 № НОМЕР_6 (том 1 а.с. 8), та з 06.08.2009 року перебуває на податковому обліку в ДПІ у Вишгородському районі Київської області, види діяльності 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.09.2018 № (том 1 а.с. 11-13).

Фактично підприємницька діяльність позивачем здійснюється за адресами:

- АДРЕСА_2 , про що свідчить договір оренди нежитлового приміщення № 1/1 від 10 вересня 2015 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), відповідно до умов якого Орендодавець передає Орендареві в користування частину належного йому приміщення площею 21 кв.м за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди 1 рік визначається з 10.09.2015 по 10.08.2016 р. (том 3 а.с. 110). Згідно акту приймання-передачі від 10.09.2015, Орендодавець передав Орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення магазину-кафе, площею 21 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 (том 3 а.с. 208). Згідно договору оренди нежитлового приміщення № 1/2 від 11 серпня 2016 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), Орендодавець передає Орендареві в користування частину належного йому приміщення площею 21 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди 2 роки визначається з 11.08.2016 по 10.07.2018 р. (том 3 а.с. 111). Згідно акту приймання-передачі від 11.08.2016, Орендодавець передав Орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення магазину-кафе, площею 21 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 (том 3 а.с . 209) .

- АДРЕСА_5 , про що свідчить договір оренди нежитлового приміщення № 2/2 від 10 квітня 2015 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), відповідно до умов якого Орендодавець передає Орендареві в користування частину належного йому приміщення площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 . Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди 2 роки визначається з 01.04.2015 по 31.03.2017 р. (том 3 а.с. 112). Згідно акту приймання-передачі від 01.04.2015, Орендодавець передав Орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення магазину-кафе, площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 том 3 а.с. 206). Згідно договору оренди нежитлового приміщення № 2/3 від 01 квітня 2017 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), Орендодавець передає Орендареві в користування частину належного йому приміщення площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 . Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди 2 роки визначається з 01.04.2017 по 31.03.2019 р. (том 3 а.с. 113). Згідно акту приймання-передачі від 01.04.2017, Орендодавець передав Орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення магазину-кафе, площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_6 .с. 207).

- АДРЕСА_7 , про що свідчить договір оренди нежитлового приміщення № 3/1 від 29 грудня 2014 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), відповідно до умов якого Орендодавець передає Орендареві в користування частину належного йому приміщення площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_7 . Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди 2 роки визначається з 01.01.2015 по 31.12.2016 р. (том 3 а.с. 114). Згідно акту приймання-передачі від 29.12.2014, Орендодавець передав Орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення магазину-кафе, площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_7 (том 3 а.с. 210). Згідно договору оренди нежитлового приміщення № 3/2 від 29 грудня 2016 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), Орендодавець передає Орендареві в користування частину належного йому приміщення площею 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_7 . Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди 2 роки визначається з 01.01.2017 по 31.12.2018 р. (том 3 а.с. 115). Згідно акту приймання-передачі від 29.12.2016, Орендодавець передав Орендареві в користування частину належного йому нежитлового приміщення магазину-кафе, площею 25 кв.м за адресою АДРЕСА_7 (том 3 а.с. 211).

Згідно довідки про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 06.10.2016 р. № 1, виданої ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 ) реєстратору розрахункових операцій модель MINI-T400ME, заводський номер ПБ присвоєний фіскальний номер РРО . Дата здійснення опломбування 06.10.2016, номери встановлених засобів контролю на РРО ВУ630567; ВУ630568 (том 3 а.с. 131).

Щоденні звіти, які складалися на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів, проведених через РРО фіксувалися позивачем в Книгах обліку розрахункових операцій, зокрема, у:

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/1 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_8, розпочато 10.10.2016, закінчено 31.03.2017 (том 3 а.с. 184-188).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/2 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_8 , дата реєстрація книги 16.02.2017, розпочато 01.04.2017, закінчено 30.09.2017 (том 3 а.с. 188-192).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/3 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_8, дата реєстрації книги 16.08.2017, розпочато 01.10.2017, закінчено 31.03.2018 (том 3 а.с. 192-194).

Згідно довідки про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 08.08.2013 року, здійснено опломбування реєстратора розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50000897, фіскальний номер , встановлено засоби контролю ВР030511, ВР030512 (том 3 а.с. 132).

Щоденні звіти, які складалися на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів, проведених через РРО фіксувалися позивачем в Книгах обліку розрахункових операцій, зокрема, у:

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/08 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50000897, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_8, зареєстрована 18.08.2015, розпочато 01.10.2015, закінчено 31.03.2016 (том 3 а.с. 175-177).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/09 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50000897, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_8, зареєстрована 30.03.2016, розпочато 01.04.2016, закінчено 30.09.2016 (том 3 а.с. 178-181).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/10 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50000897, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_8, зареєстрована 16.08.2016, розпочато 01.10.2016, закінчено 04.10.2016 (том 3 а.с. 182-183).

Згідно довідки про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 18.09.2017 р. № 1, виданої ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ) реєстратору розрахункових операцій модель MINI-T400ME, заводський номер ПБ присвоєний фіскальний номер РРО . Дата здійснення опломбування 18.09.2017, номери встановлених засобів контролю на РРО ЕА016410; ЕА016411 (том 3 а.с. 134).

Щоденні звіти, які складалися на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів, проведених через РРО фіксувалися позивачем в Книгах обліку розрахункових операцій, зокрема, у:

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/1 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_7 , зареєстрована 20.09.2017, розпочато 28.09.2017, закінчено 28.02.2018 (том 3 а.с. 154-157).

Згідно довідки про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій від 12.09.2018 року, РРО фіскальний номер , модель MINI-T400ME, заводський номер ПБ знято з обліку, підстава - заява 4-РРО від 12.09.2018 № 17219/14/10-08, адреса господарської одиниці АДРЕСА_7, дата скасування реєстрації РРО 12.09.2018 (том 3 а.с. 133).

Згідно довідки про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 23.08.2013 року, здійснено опломбування реєстратора розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50002917, фіскальний номер , встановлено засоби контролю ВР033454, ВР033455 (том 3 а.с. 135).

Щоденні звіти, які складалися на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів, проведених через РРО фіксувалися позивачем в Книгах обліку розрахункових операцій, зокрема, у:

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/7 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50002917, фіскальний номер , адреса господарської одиниці АДРЕСА_7 , зареєстрована 18.08.2015, розпочато 01.09.2015, закінчено 29.02.2016 (том 3 а.с. 139-140).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/8 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50002917, фіскальний номер , адреса господарської одиниці АДРЕСА_7, зареєстрована 19.02.2016, розпочато 01.03.2016, закінчено 31.08.2016 (том 3 а.с. 141-144).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/9 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50002917, фіскальний номер , адреса господарської одиниці АДРЕСА_7 , зареєстрована 16.08.2016, розпочато 01.09.2016, закінчено 28.02.2017 (том 3 а.с. 145-148).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/10 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50002917, фіскальний номер , адреса господарської одиниці АДРЕСА_7, зареєстрована 16.02.2017, розпочато 01.03.2017, закінчено 31.08.2017 (том 3 а.с. 149-152).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/11 для використання з реєстратором розрахункових операцій ІКС-М500, заводський номер МТ50002917, фіскальний номер , адреса господарської одиниці АДРЕСА_7, зареєстрована 16.08.2017, розпочато 01.09.2017, закінчено 18.09.2017 (том 3 а.с. 153).

Згідно довідки про реєстрацію електронного контрольно-касового апарату від 26.11.2013 № 633/Д/10-08-21-00/194, адреса місця торгівлі АДРЕСА_5 22.11.2013 року реєстратору розрахункових операцій модель MINI-T400ME, заводський номер ПБ присвоєний фіскальний номер РРО (том 3 а.с. 138).

Згідно довідки про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 08.09.2018 р. № 50, виданої ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) реєстратору розрахункових операцій модель MINI-T400ME, заводський номер ПБ присвоєний фіскальний номер РРО . Причина розпломбування ремонт РРО, дата здійснення розпломбування 07.03.2018, дата здійснення опломбування 08.03.2018, номери встановлених засобів контролю на РРО ЕА354107; ЕА354108 (том 3 а.с. 137).

Щоденні звіти, які складалися на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів, проведених через РРО фіксувалися позивачем в Книгах обліку розрахункових операцій, зокрема, у:

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р/3 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ41013733, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_5 , зареєстрована 18.08.2015, розпочато 01.10.2015, закінчено 31.03.2016 (том 3 а.с. 158-160).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р /4 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ41013733, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_5 , зареєстрована 19.02.2016, розпочато 01.04.2016, закінчено 30.09.2016 (том 3 а.с. 160-164).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р /5 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ41013733, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_5 , зареєстрована 16.08.2016, розпочато 01.10.2016, закінчено 31.03.2017 (том 3 а.с. 164-168).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р /6 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ41013733, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_5 , зареєстрована 16.02.2017, розпочато 01.04.2017, закінчено 30.09.2017 (том 3 а.с. 168-172).

- Книзі обліку розрахункових операцій № Р /7 для використання з реєстратором розрахункових операцій MINI-T400ME, заводський номер ПБ41013733, фіскальний номер РРО , адреса господарської одиниці АДРЕСА_5 , зареєстрована 16.08.2017, розпочато 01.10.2017, закінчено 31.03.2018 (том 3 а.с. 172-174).

Згідно довідки про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій від 12.09.2018 року, знято з обліку РРО фіскальний номер НОМЕР_5 , модель MINI-T400ME, заводський номер ПБ, підстава - заява 4-РРО від 12.09.2018 № 17217/14/10-08, адреса господарської одиниці АДРЕСА_5 , дата скасування реєстрації РРО 12.09.2018 (том 3 а.с. 136).

Наказом Головного управління ДФС у Київській області від 16 серпня 2018 року № 1739 на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп. 75.1.2. п.75.1. ст. 75, пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» було наказано проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 20.08.2018 р. тривалістю 5 робочих днів. Перевірку доручено провести за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2017 з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (том 3 а.с. 215).

Копія наказу від 16 серпня 2018 № 1729 про проведення перевірки була одержана позивачем особисто 20.08.2018, про що свідчить власноручна розписка позивача на наказі (том 3 а.а. 215).

Направлення на перевірку від 20.08.2018 року № 3642, 3643 були пред`явлені позивачеві 20.08.2018, про що свідчать власноручні розписки позивача на направленнях (том 3 а.с. 216-217).

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1. п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДФС у Київській області від 16.08.2018 року № 1739 та відповідно до направлень від 20.08.2018 року № 3642 та № 3643, виданих Головним управлінням ДФС у Київській області, головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Марчук Вікторією Павлівною та головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Бунчаком Михайлом Вікторовичем проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 03.09.2018 року № 756/10-36-13-03/ про результати позапланової документальної виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за період діяльності з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (далі - акт перевірки) (том 1 а.с. 15-44).

Проведеною перевіркою встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 порушила вимоги:

- пп. 181.1 ст. 181, п. 183.1 ст. 183, п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV (із змінами та доповненнями) в частині не реєстрації платником податку на додану вартість та не відображення операцій що оподатковуються за основною ставкою, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 137794,96 грн. за період з 01.06.2017 по 31.12.2017 р.

- пп. 214.1.4. п. 214.1 ст. 214, пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215, п. 217.1 ст. 217 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV (із змінами та доповненнями) в частині заниження вартості підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, у тому числі у мережі громадського харчування в сумі 58569,21 грн. за 2017 рік, що призвело до заниження акцизного податку в сумі 2928,46 грн. за 2017 р.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ГУ ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення - рішення від 14.09.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 172243,74 грн., з яких 137794,96 грн. за податковими зобов`язаннями, 34448,78 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 14).

Вважаючи, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

Перевіряючи правомірність визначення позивачу відповідачем податкових зобов`язань по податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 у період, що перевірявся, а саме з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, здійснювала діяльність: за КВЕД 47.25 - роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 - роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах. Фактично підприємницька діяльність здійснювалася за адресами: АДРЕСА_9 (згідно договору оренди приміщення від 10.09.2015 № 1/1, договору оренди приміщення від 11.08.2016 № 1/2); АДРЕСА_5 (згідно договору оренди приміщення від 01.04.2015 № 2/2, договору оренди приміщення від 01.04.2017 № 2/3); АДРЕСА_7 (згідно договору оренди приміщення від 01.01.2016 № 3/1, договору оренди приміщення від 01.01.2017 № 3/1). Перебувала на загальній системі оподаткування.

Судом встановлено, що за перевіряємий період ФОП ОСОБА_1 не була зареєстрована платником податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно з пунктом 183.1. статті 183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Відповідно до пп. «а» п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України, ставка податку на додану вартість встановлюється в розмірі 20 відсотків.

Судом встановлено, що позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 15.01.2017 подано до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік (том 3 а.с. 116-117). Про прийняття податкової декларації контролюючим органом свідчить квитанція № 2 від 15.01.2017 (том 3 а.с. 119).

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2016 рік, загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу становила 79090,14 грн.

Згідно Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2016 рік, сума одержаного позивачем доходу за 2016 рік становила 800 975,41 грн. (том 3 а.с. 118).

Також судом встановлено, що позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 14.01.2018 подано до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2017 рік (том 3 а.с. 120-122). Про прийняття податкової декларації контролюючим органом свідчить квитанція № 2 від 14.01.2018 (том 3 а.с. 124).

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2017 рік, загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу становила 123557,67 грн.

Згідно Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2017 рік, сума одержаного позивачем доходу за 2016 рік становила 1122659,94 грн. (том 3 а.с. 123).

Судом встановлено та не оскаржується сторонами, що згідно книг обліку розрахункових операцій, книги обліку доходів та витрат, звітів про використання РРО, поданих позивачем за 2016-2017 роки, даних АІС «Податковий блок», Позивачем здійснено операції з реалізації товарів з 01.06.2016 по 31.05.2017 році на загальну суму 1010869,12 грн., із яких:

червень 2016 року - 75970,70 грн.;

липень 2016 року - 89494,04 грн.;

серпень 2016 року - 91337,49 грн.;

вересень 2016 року - 90103,57 грн.;

жовтень 2016 року - 85394,66 грн.;

листопад 2016 року - 74459,16 грн.;

грудень 2016 року - 70424,34 грн.,

січень 2017 року - 82201,35 грн.;

лютий 2017 року - 70736,72 грн.;

березень 2017 року - 88204,87 грн.;

квітень 2017 року - 112251,92 грн.;

травень 2017 року - 80290,30 грн..

Зазначені відомості підтверджуються інформацією Z-звітів за 2016-2017 роки по реєстраторам розрахункових операцій № , № , № 3, № , № 9 (том 4 а.с. 219), Книгами обліку розрахункових операцій за період 01.06.2016-31.05.2017, зокрема: Книгою обліку розрахункових операцій № Р/4 (том 4 а.с. 5-15); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/09 (том 4 а.с. 16-26); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/09 (том 4 а.с. 27-34); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/5 (том 4 а.с. 35-44); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/1 (том 4 а.с. 45-55); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/1 (том 4 а.с. 56-66); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/6 (том 4 а.с. 67-77); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/2 (том 4 а.с. 78-88); Книгою обліку розрахункових операцій № Р/6 (том 4 а.с. 89-100).

Отже, судом встановлено, що обсяг реалізації товарів позивачем за 01.06.2016 - 31.05.2017 становив 1010869,12 грн.

В позовній заяві позивач та його представник стверджує, що податковим органом не досліджено та не надано оцінку з приводу помилкових відбиттів на РРО в загальній сумі 62 500,04 грн.

Позивачем на підтвердження скасування помилково проведених через РРО сум розрахунків до суду надано акти про скасування помилково проведених через РРО сум розрахунків (том 1 а.с.48-250, том 2 а.с. 1-250, том 3 а.с. 1-100).

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам позивача суд виходить із наступного.

Відповідно до статей 7 та 8 Закону України "Про застосування реєстраторів операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995, порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), встановлюється органами доходів і зборів. Форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органами доходів і зборів.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за №918/29048 (чинного з 26.07.2016 на момент існування спірних правовідносин, далі - Порядок № 547), суб`єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані, зокрема: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; у разі незастосування РРО у випадках, визначених Законом, проводити розрахунки з використанням книги ОРО та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються в режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг), обліку їх кількості та розміру (ставки) податків та зборів, встановлених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ цього Порядку, реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на повну суму проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ цього Порядку, внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо такі внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ цього ж Порядку, реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам`яті від`ємних сум розрахунків: дозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача"; забороняється реєструвати через РРО від`ємні суми з використанням операції "сторно".

Згідно з пунктом цього розділу, якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку. В акті вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку передаються до бухгалтерії суб`єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності у суб`єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються до останньої сторінки відповідної книги ОРО.

Аналогічні положення містилися в Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженому наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 26.07.2016, далі - Порядок №417).

Зокрема, приписами п.6 Порядку №417 передбачено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо, таким чином графи для внесення помилкових операцій не передбачено.

При здійсненні помилкової операції не відбувається оплата грошових коштів за товар, тобто не відбувається розрахункової операції, однак формується розрахунковий чек, який визнається помилковим та анулюється.

Порядком № 417 встановлено спосіб оформлення здійснених помилок, при цьому законодавцем передбачено, що для підтвердження такої помилки необхідно скласти акт про скасування помилково проведеної суми через РРО.

Так, пунктом 8 Порядку №417 встановлено, що якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги перевищує 100 гривень, то матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги); відомості про товар (послугу); суму виданих коштів; номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Такий самий акт складається при скасуванні помилково проведеної через РРО суми розрахунку, де вказуються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акти про видачу коштів та акти про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку передаються до бухгалтерії суб`єкта господарювання і зберігаються протягом трьох років. У разі відсутності в суб`єкта господарювання бухгалтерії зазначені акти підклеюються на останній сторінці відповідної книги ОРО.

Пунктом 7 розділу ІІІ Порядку №417 унормовано, що реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

Якщо алгоритм роботи РРО не забезпечує окремого накопичення у фіскальній пам`яті від`ємних сум розрахунків: дозволяється реєструвати видачу коштів (скасування помилкової суми) за допомогою операції "службова видача".

Позивачем на підтвердження скасування помилково проведених через РРО сум розрахунків до суду надано акти про скасування помилково проведених через РРО сум розрахунків (том 1 а.с.48-250, том 2 а.с. 1-250, том 3 а.с. 1-100).

Судом встановлено, що згідно відомостей, відображених у Книгах обліку розрахункових операцій за період 01.06.2016-31.05.2017, зокрема: Книзі обліку розрахункових операцій № Р/4 (том 4 а.с. 5-15); Книзі обліку розрахункових операцій № Р/09 (том 4 а.с. 16-26, том 4 а.с. 27-34); Книзі обліку розрахункових операцій № Р/5 (том 4 а.с. 35-44); Книзі обліку розрахункових операцій № Р/1 (том 4 а.с. 45-55, том 4 а.с. 56-66); Книзі обліку розрахункових операцій № Р/6 (том 4 а.с. 67-77, том 4 а.с. 89-100); Книзі обліку розрахункових операцій № Р/2 (том 4 а.с. 78-88) позивачем у встановленому порядку не відображено в РРО операції зі скасування помилково проведених продажів товарів, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог.

З огляду на це, судом не приймаються доводи позивача, підкріплені актами про скасування помилково проведеної суми через РРО та письмовими поясненнями касира-продавця, з огляду на те, що вони не є тими доказами, які спроможні спростувати факт реалізації.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 15.08.2018 у справі № 821/961/15-а.

Відповідно до положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За встановлених обставин невиконання позивачем вищевказаних норм Порядку № 547 та Порядку № 417, суд доходить висновку про ненадання позивачем належних доказів на підтвердження здійснення його працівниками помилок при проведенні розрахункових операцій, та як наслідок не було доведено у судовому процесі наявність помилкових відбиттів на РРО в загальній сумі 62500,04 грн.

З огляду на викладене суд вважає, що станом на 31 травня 2017 року за даними Z звітів та даними книги обліку доходів та витрат підтверджується отримання доходу позивачем саме в сумі 1010869,12 грн. тобто відбулось досягнення обсягу оподатковуваних операцій податком на додану вартість.

Пунктом 183.2 цієї статті встановлено, що у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 183.10 статті 183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи позивач в порушення вказаних вимог законодавства України в термін до 11.06.2017 р. не подала заяву про реєстрацію її платником податку на додану вартість.

З огляду на перевищення позивачем загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість в 1000000,00 грн. у травні 2017 року, висновки відповідача про заниження податкових зобов`язань із ПДВ за операціями, які були здійснені після перевищення вказаної суми операцій, є правомірними.

Судом встановлено, що обсяг реалізації товарів ФОП ОСОБА_1 за період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року становив в загальному розмірі 688974,78 грн.

Отже, суд приходить до висновку про правильність висновків відповідача про встановлення заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі ПДВ в загальному розмірі 137794,96 грн.

З врахуванням вищенаведених норм Податкового кодексу України за результатами перевірки позивачу податковим органом правомірно визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 137794,96 грн., (688974,78 грн х 20%).

Стосовно нарахування контролюючим органом штрафних санкцій суд виходить з наступного:

Відповідно до пункту 123.1. статті 123 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час проведення перевірки позивача), у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно розрахунку штрафних санкцій по податку на додану вартість, контролюючим органом було нараховано штрафні санкції у загальному розмірі 34448,78 грн. (137794,96 грн.*25%) (том 4 а.с. 194-196).

Отже, правильними є і висновки контролюючого органу про правомірність застосованих до позивача штрафних санкцій у зв`язку з визначенням контролюючим органом суми податкового зобов`язання та неподанням податкової звітності з ПДВ, застосованих згідно з пунктом 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводи відповідача.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв в межах повноважень та в порядку, встановленому Законом.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 28.10.2019.

Суддя Кушнова А.О.