Справа № 1.380.2019.001402
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7718/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Качур Р.П., час ухвалення судового рішення 12 год 22 хв у м. Львові, час складання повного тексту судового рішення 14 червня 2019 року) за адміністративним позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» до Головного управління ДФС у Львівській області (за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» (далі - ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Червоноградська», позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо зарахування коштів, які йшли на сплату Єдиного соціального внеску (далі ЄСВ) в рахунок погашення штрафів та пені та зобов`язати ГУ ДФС у Львівській області відобразити в інтегрованій картці платника податків ВП «Шахта Червоноградська» сплату узгоджених податкових зобов`язань згідно призначення платежу, зазначеного у платіжних дорученнях.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Червоноградська» подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що кошти, які сплачені підприємством в рахунок єдиного внеску, відповідач протиправно спрямував на погашення податкового боргу за минулий період, розмір якого не відповідає дійсності. Зазначає, що не зарахування сплаченого єдиного внеску за призначенням призводить до не зарахування працівникам страхового стажу, а нарахована їм за цей період заробітна плата не включається в розрахунок пенсії, що позбавляє застраховану особу права на соціальний захист.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що сплата ЄСВ погашає суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Третя особа ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області було повідомлене про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, його представник в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неприбуття. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Карпів М.Р., яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача Іванейко Я.Я., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Червоноградська» є відокремленим підрозділом ДП «Львіввугілля» без права юридичної особи.

Позивачем сплачено до бюджету єдиний внесок, що підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи, який зараховано ГУ ДФС у Львівській області у погашення раніше несплачених платежів.

Згідно довідки №1232/05-74 від 25.03.2019, виданої управлінням обслуговування громадян Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісним центром) ГУ ПФУ у Львівській області по ВП «Шахта «Червоноградська» станом на 22.03.2019 зараховано ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування включно по вересень 2017 року.

Не погоджуючись із зарахуванням єдиного внеску на погашення податкового боргу за минулий період, ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Червоноградська» звернулося з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Суд першої інстанції вказав, що у разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів і пені, у порядку календарної черговості. Відповідачем правомірно зараховані такі суми в рахунок сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені в порядку календарної черговості їх виникнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці - філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 8 Закону №2464-VI передбачено, що розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок не входить до системи оподаткування.

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування ПК України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону №2464-VI, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч.7 ст.9 Закону №2464-VI).

Згідно ч.8 ст.9 Закону №2464-VI, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається : у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.ч.11, 12 ст.9 Закону №2464-VI).

Здійснення контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску віднесено до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань.

Органи доходів і зборів мають право вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а також від фізичних осіб-підприємців усунення виявлених порушень законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом, стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску (ст.13 Закону №2464-VI).

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ст.25 Закону №2464-VI).

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Аналогічна норма закріплена у п.8 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015.

Крім того, відповідно до п.4 підрозділу 2 розділу ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення. Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Таким чином, за рахунок сплачених сум єдиного внеску погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості виникнення такої надано контролюючому органу.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків заборгованість ВП «Шахта «Червоноградська» по сплаті єдиного внеску станом на 31.12.2017 становить 50 941 828 грн.

Наявність заборгованості за платежем ЄСВ за попередні періоди підтверджується матеріалами справи та сторонами по справі не заперечується. Докази оскарження позивачем такої заборгованості в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням вказаних законодавчих положень, за наявності у позивача заборгованості зі сплати ЄСВ, колегія суддів приходить до висновку, що погашення відповідачем сум недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості таких з коштів, що надійшли від платника ЄСВ - позивача, є правомірним.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 по справі №825/2359/15-а, від 11.12.2018 по справі №802/1845/16-а.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо правомірності календарного зарахування сплачених позивачем платежів ЄСВ.

Частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, прецеденту практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності календарної черговості зарахування сплачених позивачем платежів ЄСВ, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року по справі №1.380.2019.001402 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 30.10.2019.