Справа № 826/17699/15
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
31 жовтня 2019 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,
ТОВ «Аскоп-Україна» звернулось до суду з позовом, якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 2 822 293,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна».
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 822 293,00 грн. та суму пені в розмірі 203 205,10 грн., нараховану на суму такої заборгованості.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 2 822 293 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Аскоп-Україна». Зобов`язано державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» за лютий 2015. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.
На вказане рішення сторонами подано апеляційні скарги.
06 червня 2016 року ТОВ «Аскоп-Україна» звернулось до суду із заявою у якій просило ухвалити додаткове рішення з тих підстав, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року, зокрема касаційні скарги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року - без змін.
Розглянувши подану заяву, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не присуджено позивачу судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 49 920,72 грн. (5 359,20 грн. + 44 561,52 грн.), а лише стягнуто з податкового органу до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 359,20 грн., колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткової постанови.
За даними платіжних доручень № 111 від 15.03.2016 року та № 144 від 06.04.2016 року при зверненні до суду апеляційної інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 5 359,20 грн. та 44 561,52 грн. відповідно, що складає 49 920,72 грн.
Оскільки ухвалюючи рішення у справі суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати позивача, колегія суддів знаходить його заяву обґрунтованою та вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення, яким присудити на користь ТОВ «Аскоп-Україна» судові витрати із сплати судового збору, згідно з даними платіжних доручень.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 243, 252, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук