Справа № 1.380.2019.004093
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004093
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретаря судового засідання Лепеха А.М.

за участю:

представника позивача - Тацишина І.Б.

представника відповідача - Горенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУ АТ "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича (далі - відповідач), в якій з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУ АТ "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника за договором банківського рахунку від 17.05.2016 №39343603 в сумі 145000,00 грн.

Позиція позивача викладена у позовній заяві та додаткових поясненнях, в яких зазначено, що між позивачем та ПУ АТ "ФІДОБАНК" 17.05.2016 укладено договір банківського (поточного) рахунку № 39343603 . 17.05.2016 позивачем внесено на рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 145000 грн. 23.05.2016 позивач з виписки по відповідному рахунку дізнався, що 18.05.2016 кошти в сумі 145000 грн. перераховано ТОВ "ЕН CI Інжиніринг Україна" з призначенням платежу "Повернення коштів згідно ст. 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність". Позивач стверджує, що відповідні дії відповідача спрямовані на обмеження права власності позивача на грошові кошти, оскільки останнім як власником рахунку не давалось жодних розпоряджень щодо перерахування коштів отримувачу ТОВ "ЕН CI Інжирінг Україна". Відповідні обставини змусили позивача звернутися до Тимчасового адміністратора ПУАТ "Фідобанк" з відповідними заявами від 23.05.2016 та від 30.06.2016. У відповідь на ці заяви позивач отримав відповіді, в яких було зазначено, що кошти списані у зв`язку з тим, що операції виконанні 17.05.2016 клієнтом ТОВ "ЕН CI Інжиніринг Україна" виявлені як навантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. На переконання позивача, такі обставини не мають юридичного значення для реалізації її прав як вкладника, оскільки дії банку та відповідача вчиненні односторонньо, без погодження з позивачем як клієнтом. Звертає увагу, що Тимчасова адміністрація запроваджена 20.05.2016, в той час як договір банківського рахунку між позивачем та ПУ АТ "ФІДОБАНК" 17.05.2016, що не створювало будь-якого навантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Вказує, що укладений між позивачем та ПУ АТ "ФІДОБАНК" договір банківського (поточного) рахунку не містить ознак фіктивності чи нікчемності, зворотного відповідачем не доведено. Проте, позивач всупереч наведеному не включена до Загального реєстру вкладників з підстав, що кошти з рахунку позивача було списано 18.05.2016, тобто до моменту запровадження в ПУАТ "ФІДОБАНК" ліквідаційної процедури, зокрема, через відсутність коштів на рахунку. Зазначив, шо на момент укладення договору позивач не знав і не міг знати, що Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» буде віднесено до проблемного або стосовно нього буде прийнято рішення про віднесення його до категорії неплатоспроможних, оскільки рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею, а рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних на дату укладення правочину прийнято не було. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що дії відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПУАТ «Фідобанк» порушує конституційні права позивача на право власності. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що постановою Верховного суду від 17.07.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17.10 2017 без змін. Отже, станом на сьогодні позивачу відмовлено у визнанні за нею права на відшкодування 145 000,00 грн., які за її твердженнями були внесені на рахунок № НОМЕР_2 , за рахунок коштів ФГВФО та у визнанні незаконною операції по перерахунку коштів на рахунок юридичної особи рішенням суду яке набрало законної сили. Отже, твердження позивача щодо повернення ПУАТ «ФІДОБАНК» 18.05.2016 в односторонньому порядку коштів на рахунок ТОВ «ЕН СІ Інжиніринг Україна» є безпідставними. Відповідач зазначив, що на момент запровадження тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури кошти на рахунку позивача були відсутні. Таким чином, станом на 20.05.2016 у відповідача були відсутні підстави для подання інформації стосовно ОСОБА_2 для включення її до переліку вкладників ПУАТ «ФІДОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Водночас, у зв`язку з визнанням законною операції по перерахунку ПУАТ «ФІДОБАНК» коштів на рахунок ТОВ «ЕН СІ Інжиніринг Україна» та відсутністю вказаних коштів на рахунку позивача, станом на сьогодні у відповідача відсутні підстави для включення позивача до Переліку вкладників ПУАТ «ФІДОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Звернув увагу на те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі №463/3865/16-ц ОСОБА_2 відмовлено у визнанні права на відшкодування за рахунок коштів ФГВФО, тобто, судами встановлено, що позивач такого права не набула, а отже відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідачів включити її до переліку. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 17.10.2019 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що 17.05.2016 між ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк» укладено договір банківського (поточного) рахунку № 39343603 у валюті гривня.

17.05.2016 ОСОБА_2 внесено на рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 145 000 грн., що підтверджується квитанцією № 383193287.

19.05.2019 ПАТ «Фідобанк» видано виписку по рахунку № НОМЕР_2 , внесені ОСОБА_2 17.05.2016 на рахунок кошти в розмірі 145 000 грн. було 18.05.2016 перераховано на рахунок ТОВ «ЕН СІ Інжиніринг Україна». Відповідно до призначення платежу операцію здійснено у відповідності до статті 67 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Суд встановив та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 не надавала жодних розпоряджень по перерахунку відповідних коштів.

20.05.2016 відповідно до рішення Правління Національного банку України №8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО 20.05.2016 прийнято рішення №783 про запровадження з 20.05.2016 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 18.07.2016 №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фідобанк» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 19.07.2016 «Про початок ліквідації ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку, у ПАТ «Фідобанк» розпочата процедура ліквідації.

Отже, перерахунок коштів 18.05.2016 в сумі 14500 грн. на рахунок ТОВ «ЕН СІ Інжиніринг Україна» було здійснено до запровадження тимчасової адміністрації.

ОСОБА_2 23.05.2016, 27.05.2016 та 26.07.2016 звернулася з заявами до начальника відділення ПАТ «Фідобанк» п. ОСОБА_3 , тимчасового адміністратора ПАТ ПАТ «Фідобанк» п. Коваленка О.В. , уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленко О .В . щодо надання роз`яснень щодо перерахування відповідних коштів та причин не включення позивача до переліку вкладників ПУАТ «ФІДОБАНК», просила вжити відповідні заходи.

У відповідь на ці заяви на адресу ОСОБА_2 було скеровано листи: тимчасової адміністрації № 2-3-2-2/1799-ВА-ОГ від 02.07.2019; уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленко О. В. № 2-3-2-2/550-ЛК-ОГ від 09.08.2016, № 2-3-2-2/778-ЛК-ОГ від 25.08.2016, в яких повідомлено про те, що в період з 18.05.2016 по 20.05.2016 у Банку масово відбувались спроби здійснити велику кількість нестандартних операцій серед клієнтів Банку. З метою недопущення, уникнення та подолання небажаних наслідків, що могли б поставити під загрозу безпеку коштів, довірених Банку, або завдати шкоду належному веденню банківської діяльності, Банком були здійснені заходи щодо посиленого контролю за деякими видами операцій за участю фізичних осіб. У цих листа позивачу повідомлено, що Банком 18.05.2016 було списано грошові кошти в сумі 145 000, 00 (сто сорок п`ять тисяч гривень) з призначенням «Повернення коштів згідно ст. 67 Закону України «Про банки та банківську діяльність»» на поточний рахунок ТОВ «ЕН СІ Інженіринг Україна», у зв`язку з тим, що операції виконані 17.05.2016 клієнтом ТзОВ «ЕН СІ Інженіринг Україна» були виявлені як навантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вказує ОСОБА_2 у позові та додаткових поясненнях, вона телефонувала до відповідача для з`ясування питання коли будуть проводитися виплати коштів, у відповідь була проінформована, що її не включено до списків вкладників.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до ПАТ «Фідобанк» за участю третіх осіб - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленка О.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «ЕН СІ Інженіринг Україна» про визнання незаконними операцій, здійснених 18.05.2016 ПУАТ "Фідобанк" по поточному рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на підставі укладеного договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 № 39343603 між ПУАТ "Фідобанк" та ОСОБА_8 , внаслідок чого було списано грошові кошти в сумі 145000 грн. з рахунку № НОМЕР_2 з призначенням "Повернення коштів згідно ст. 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" на поточний рахунок ТзОВ "ЕН CI Інжиніринг Україна"; зобов`язання ПУАТ "Фідобанк" забезпечити приведення розміру залишку грошових коштів станом на 18.05.2016 р. по рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на підставі укладеного договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 № 39343603 між ПУАТ "Фідобанк" та ОСОБА_8 , відповідно до фактично внесених грошових коштів в сумі 145000 грн.; визнання за ОСОБА_8 права на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 145000 грн. за договором N 39343603 банківського (поточного) рахунку укладеного 17.05.2016 р.з ПУАТ "Фідобанк" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

19.04.2017 рішенням Личаківського районного суду м. Львова, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.10.2017, в задоволені позову ОСОБА_2 було відмовлено.

17.07.2019 Верховний Суд постановою у справі № 463/3865/16-ц рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17.10.2017 залишив без змін.

Верховний Суд у цій постановою зазначив, що позивач звернувся до суду 18.08.2016, тобто після запровадження у банку тимчасової адміністрації. Зазначено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, вказане судове рішення не носить преюдиційного характеру щодо правовідносин, які є предметом розгляду у цій справі, оскільки таким судовим рішенням визначено, що позивач обрала невірний спосіб захисту, оскільки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак, як вказано у цьому рішенні позивач не зверталася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття рішення про повернення коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до п. 4ч. 3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При вирішення спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI), метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов є недопустимою.

Таким чином, перерахунок коштів банка здійснюється виключно за розпорядженням володільця рахунку.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III (далі - Закон №2346-III) визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до наведених у статті 2 Закону №4452-VI термінів:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

Частинами першою та другою статті 26 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Вказаним пунктом також передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

При цьому, аналіз вищенаведених норм свідчить, що підставою для внесення особи до реєстру платників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО є наявність на рахунку вкладника таких коштів.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3)має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5)банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком як стороною відповідного правочину.

Як було встановлено судом, договір банківського (поточного) рахунку № 39343603 був укладений ОСОБА_2 та ПАТ «Фідобанк» 17.05.2016, тобто до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду.

З огляду на наведенні норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що на позивача поширюються гарантії, передбачені Законом №4452-VI.

При цьому як встановлено судом, підставою для відмови у виплаті коштів позивачу у розмірі 145 000 грн, стало те, що на період запровадження тимчасом адміністрації у ОСОБА_2 були відсутні кошти на рахунку, що підтверджується випискою по особовим рахункам та не заперечується сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, 17.05.2016 ОСОБА_2 внесла на рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 145 000 грн, що підтверджується квитанцією № 383193287.

Факт зарахування коштів у сумі 145 000 грн на рахунок ОСОБА_2 підтверджується виданою ПАТ «Фідобанк» випискою по рахунку № НОМЕР_3 . При цьому, відповідно до вказаної виписки жодних інших коштів позивачем станом на 19.05.2016 на рахунок № НОМЕР_3 не вносилось.

Однак, 18.05.2016 внесені ОСОБА_2 17.05.2016 на рахунок кошти у розмірі 145 000 грн. перераховано банком на рахунок ТОВ «ЕН СІ Інжиніринг Україна». В призначені платежу вказано, що операцію здійснено у відповідності до статті 67 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Як встановив суд та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 не надавала жодного розпорядження по перерахунку коштів.

З огляду на те, що чинним законодавством встановлена обов`язкова вимога щодо наявності розпорядження володільця рахунку при здійсненні перерахунку коштів, то дії банку щодо такого перерахунку є протиправними.

Враховуючи протиправність дій банку щодо списання коштів, останні мають бути повернуті позивачу.

Вказане свідчить про те, що рахунок позивача мав би бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність підстав для обмеження гарантій позивача, відповідач повинен був включити позивача до переліку вкладників саме на суму внесеного ним вкладу в розмірі 145 000 грн.

Водночас, суд наголошує, що Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і відразу делегує їх в частині формування переліку уповноваженій особі. Це означає, що уповноважена особа, володіючи достатніми повноваженнями могла усунути порушення прав вкладника та включити його в перелік вкладників після проведеної перевірки на підставі поданих ним заяв. Однак вказаних дій не вчинила.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно строків звернення позивача до суд з цим суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як було встановлено судом, позивач звертався до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до ПАТ «Фідобанк» за участю третіх осіб - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленка О.В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «ЕН СІ Інженіринг Україна» про визнання незаконними операцій, здійснених 18.05.2016 ПУАТ "Фідобанк" по поточному рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на підставі укладеного договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 № 39343603 між ПУАТ "Фідобанк" та ОСОБА_8 , внаслідок чого було списано грошові кошти в сумі 145000 грн. з рахунку № НОМЕР_2 з призначенням "Повернення коштів згідно ст. 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" на поточний рахунок ТзОВ "ЕН CI Інжиніринг Україна"; зобов`язання ПУАТ "Фідобанк" забезпечити приведення розміру залишку грошових коштів станом на 18.05.2016 р. по рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на підставі укладеного договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 № 39343603 між ПУАТ "Фідобанк" та ОСОБА_8 , відповідно до фактично внесених грошових коштів в сумі 145000 грн.; визнання за ОСОБА_8 права на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 145000 грн. за договором N 39343603 банківського (поточного) рахунку укладеного 17.05.2016 р.з ПУАТ "Фідобанк" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

19.04.2017 рішенням Личаківського районного суду м. Львова, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.10.2017 в задоволені позову ОСОБА_2 було відмовлено.

17.07.2019 Верховний Суд постановою у справі № 463/3865/16-ц рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2017 та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 17.10.2017 залишив без змін.

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що позивач звернувся до суду 18.08.2016, тобто після запровадження у банку тимчасової адміністрації. Зазначено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, з наведеного слідує, що позивач лише після отримання рішення Верховного Суду від 17.07.2019 дізнався, що ним було обрано невірний спосіб захисту та порядок у якому позивач повинен здійснювати захист своїх прав.

09.08.2019 позивач звернувся із цим позовом до суду.

У заяві від 13.09.2019 позивач зменшив позовні вимоги, зокрема, просив суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУ АТ "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника за договором банківського рахунку від 17.05.2016 №39343603 в сумі 145000,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що строк звернення позивача до суду з цим позовом не пропущено, оскільки позивач не ставить вимоги про скасування тих чи інших рішень відповідача, не просить суд визнати протиправними дії відповідача вчинені у 2016 році, а лише заявляє вимогу про зобов`язання відповідача вчинити дії для відновлення порушених прав позивача про які він дізнався із рішення Верховного Суду від 17.07.2019, зокрема, щодо порядку отримання права на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в межах строків, визначених частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку, що слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника за договором банківського рахунку від 17.05.2016 №39343603 у сумі 145000,00 грн.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича (вул. Воздвиженська, 58, м. Київ, 04071) за рахунок бюджетних асигнувань 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2019.

Суддя Р.М. Брильовський