Справа № 806/1918/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №806/1918/17

адміністративне провадження №К/9901/941/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року, прийняту в складі головуючого судді Нагірняк М.Ф., та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Шидловського В.Б., суддів Бучик А.Ю., Шевчук С.М.,

у с т а н о в и в :

І. Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48530681, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача повторно прийняти до виконання виконавчий лист.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що при винесенні оскаржуваної постанови від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48530681 державним виконавцем не вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №606-XIV) заходів з примусового виконання судового рішення.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48530681. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

4. Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року - без змін.

5. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених Законом №606-XIV заходів з примусового виконання судового рішення. Право позивача було порушене, а оскаржувана постанова державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48530681 є протиправною та підлягає скасуванню.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року та ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, посилаючись на порушення судами норм права, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

7. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, винесеними з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник указує на те, що на момент винесення постанови від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48530681 державним виконавцем вжито всіх передбачених законом заходів для організації та забезпечення виконання судового рішення. Оскаржувана постанова від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону №606-XIV є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

IV. Позиція інших учасників справи

8. Позивач подав відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки вони ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

9. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15 січня 2018 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

10. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду: Кашпур О.В. (судді-доповідачу, головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А., яку ухвалою від 16 серпня 2019 року прийнято до провадження.

11. Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 31 жовтня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

12. У провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист №2а-7873/10/0670, виданий 22 червня 2015 року Житомирським окружним адміністративним судом, яким боржника - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи зобов`язано перерахувати цільовим призначенням кошти на рахунок Черкаської обласної державної адміністрації для придбання житла ОСОБА_1 відповідно до положень статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У подальшому боржника було замінено на Міністерство соціальної політики України.

13. 14 липня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника - Міністерство соціальної політики України за невиконання рішення суду штрафу в розмірі 680 грн та повторну вимогу про виконання судового рішення в строк до 10 серпня 2016 року.

14. Ураховуючи, що судове рішення в повному обсязі виконано не було, державним виконавцем 10 серпня 2016 року винесено постанову про накладання на боржника штрафу в подвійному розмірі 1360 грн і того ж дня направлено до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення в порядку статті 89 Закону №606-XIV.

15. Також 10 серпня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №48530681 на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону №606-XIV.

VІІ. Джерела права й акти їхнього застосування

16. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»; далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

17. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

19. Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

20. Згідно з частиною першою статті 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

21. Відповідно до пункту 11 частини першої статті 49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

22. Частиною третьою статті 75 Закону №606-XIV передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

VІІІ. Позиція Верховного Суду

23. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

24. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

25. Статтею 14 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) установлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

26. З системного аналізу норм законодавства випливає, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення. Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом №606-XIV. Отже, лише після здійснення всіх необхідних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державний виконавець має можливість винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

27. Суди попередніх інстанцій обґрунтовано звернули увагу на те, що у процесі виконання судового рішення державним виконавцем не було вчинено всіх залежних від нього дій, ним не з`ясовано, які дії вчинялися безпосередньо боржником щодо виконання судового рішення.

28. Також суди правильно зазначили про те, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови від 10 серпня 2016 року виконавче провадження було закінчено не у зв`язку з неможливістю виконати рішення без участі боржника, як передбачено частиною третьою статті 75 Закону №606-XIV, а саме у зв`язку із вжиттям державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, визначених вказаною статтею.

29. За такого правового регулювання та встановлених обставин Верховний Суд уважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Оскаржувана постанова від 10 серпня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №48530681 на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону №606-XIV є передчасною та правильно скасована судами.

30. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи не спростовують.

31. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

32. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року - без змін.

IХ. Судові витрати

33. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року у справі №806/1918/17 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко