Справа № 308/12372/19
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Бедьо В.І.
при секретарі судового засідання Пазяк С.М
з участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
перекладача Барсегян Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовною заявою військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,-
В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним адміністративним позовом в якому ставить вимогу щодо затримання громадянина Ісламської Республіки Індії ОСОБА_2 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.10.2019 року о 13 год. 00 хв. громадянин Республіки Індії ОСОБА_2 був переданий в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб під час проведення прикордонно-представницької зустрічі в ППр «Малий Березний » ділянки відповідальності Чопського прикордонного загону на територію України з Словацької Республіки, який 21.10.2019 року незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску в районі 63 п/зн у складі групи осіб та був затриманий прикордонною поліцією СР.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Даними діями відповідач вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ч. ст.204-1 КУпАП та у відповідності до ст. 263 КУПАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
Позивач вказує на те, що відповідач порушив правила законодавство України та не має будь-яких законних підстав для перебування на території України, передбачених п. п. 16-19 та 20 ст. Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з мотивів його безпідставності та необгрунтованості.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 22.10.2019 року о 13 год. 00 хв. громадянин Республіки Індії ОСОБА_2 був переданий в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб під час проведення прикордонно-представницької зустрічі в ППр «Малий Березний » ділянки відповідальності Чопського прикордонного загону на територію України з Словацької Республіки, який 21.10.2019 року незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску в районі 63 п/зн у складі групи осіб та був затриманий прикордонною поліцією СР.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Даними діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ч. ст.204-1 КУпАП та у відповідності до ст. 263 КУПАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб.
Вказані обставини підтверджуються: даними протоколу про адміністративне затримання від 22.10.2019 р., протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.10.2019 р. та іншими матеріалами справи.
Позивач зазначає, що відповідач не має будь-яких законних підстав перебування на території України, тому просить затримати громадянина Республіки Індії з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Вказані обставини не були спростовані стороною відповідача в судовому засіданні.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Судом встановлено, що відповідач коштів для внесення застави немає та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.
Відтак з матеріалів справи слідує, що відповідач є громадянином Республіки Індії та перебуває на території України незаконно, наміру залишатися в Україні для подальшого життя не має, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався.
Суд також приймає до уваги ту обставину, що між Україною та Республікою Індії угоду про реадмісію осіб не укладено.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. ст. 14, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Затримати громадянина Республіки Індії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою затримання іноземця або особи без громадянства та забезпечення видворення за межі території України, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду В.І. Бедьо