Справа № 280/2946/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 жовтня 2019 року о/об 14 год. 58 хв.Справа № 280/2946/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Приватного виробничо-комерційного підприємства "Апрель" (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд.30-А, ідентифікаційний код 31182860)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участі представників сторін:

від позивача - Білюшов В.М.

(діє на підставі довіреності № 14/06-01 від 14.06.2019)

від позивача - Самар Т.Г.

(діє на підставі довіреності б/н від 14.06.2019)

від відповідача - Радова С.О.

(діє на підставі довіреності №1900/08-01/10-03-16 від 21.11.2018 )

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного виробничо-комерційного підприємства "Апрель" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 березня 2019 року № та № .

Ухвалою судді від 24 червня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а перше судове засідання призначено на 16 липня 2019 року.

16 липня 2019 року провадження у справі зупинено до 27 серпня 2019 року про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року провадження у справі поновлено.

27 серпня 2019 року провадження у справі зупинено до 18 вересня 2019 року про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні 18 вересня 2019 року протокольною ухвалою оголошено перерву до 23 жовтня 2019 року.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 23 жовтня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду кримінальної справи № 200/5642/16-к відносно керівника ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП», не можна вважати обов`язковими при оцінці адміністративним судом правомірності поведінки юридичної особи-контрагента, якщо йдеться про відповідальність за порушення податкового законодавства цією юридичною особою. Вказує, що обставини, встановлені вироком суду у кримінальній справі відносно фізичної особи, не можуть бути покладені в основу судового рішення в адміністративному процесі без їх перевірки та підтвердження належними та допустимим доказами. Тобто, преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Представник позивача зазначає, що у вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року по справі № 200/5642/16-к на підставі судової почеркознавчої експертизи визнано, що підписи на документах були виконані саме підсудною особою. Це означає, що усі документи є дійсними, у тому числі і податкові накладні, про які йдеться у вироку. У тому числі цією особою була надана довіреність, завірена нотаріусом на представлення його інтересів. Ця довіреність не була відізвана нотаріусом, не визнана недійсною судом. Слід зазначити, що відсутність особистої участі керівника ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» у веденні фінансово-господарської діяльності ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» не виключає можливість ведення такої діяльності іншими особами, оскільки такі обставини у відношенні інших осіб, крім підсудної особи, Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 200/5642/16-к не досліджувались та не встановлювались. Тим більш, що наявна видана підсудною особою та дійсна довіреність. Зазначає, що Податкове законодавство України не ставить право платника податку на формування витрат та податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту та витрат у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та витрат. Таким чином, відповідачем не доведено неможливість виконання робіт постачальником. Зазначає, що TOB «Будмонтаж Груп» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в стані припинення не знаходиться, перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Жодні податкові правопорушення у діях позивача відсутні. Акт перевірки не містить посилань на те, що установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію і свідоцтва платника податку на додану вартість TOB «Будмонтаж Груп» були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду, як на дату укладання чи виконання договорів, складання податкових накладних так і на дату проведення спірної перевірки. А отже, TOB «Будмонтаж Груп» мало повний обсяг правоздатності та дієздатності (правосуб`єктності), відсутні дефекти його юридичного статусу.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали просили суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№28911 від 15 липня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що на час проведення перевірки відносно посадових осіб контрагента позивача, а саме: ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року по справі №200/5642/16-к провадження 1кп/200/310/16 постановлений та набрав законної сили вирок від 21 квітня 2016 року, відповідно до якого було встановлено, що директором підприємства ОСОБА_2 було створено та зареєстровано суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» для прикриття незаконної діяльності без мети здійснення господарської діяльності. Аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» відповідно до наявної інформації вказує на проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру у зв`язку з відсутністю у контрагентів власних та орендованих основних засобів, в тому числі транспортних засобів, відсутністю матеріальних та трудових ресурсів, тому наведені обставини свідчать про відсутність факту реального здійснення господарських операцій з контрагентами-покупцями з урахуванням їх виду, обсягу, якості та розрахунків у зв`язку з: - відсутністю фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; відсутністю документального підтвердження реального здійснення господарських операцій: (сутністю ділової мети та розумних економічних причин для здійснення господарських операцій. Вказує, що документально оформлені операції ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» з ПВКП «Апрель» неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та того майна, які економічно необхідні для надання послуг або здійснення діяльності, що свідчить ю відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Виписані від імені ТОВ «Кастром Груп», ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» первинні документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженими особами, оскільки підписи на цих документах належать особам, які не мають жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності зазначених підприємств. При цьому позивачем на підставі даних дефектних первинних документів сформовано на рахунках бухгалтерського обліку активи, які використано в його господарській діяльності.

В судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Запорізькій області просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

На підставі направлення від 15 січня 2019 року №30, виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області Пронько Ользі Миколаївні - головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок окремих платників управління аудиту ГУ ДФС у Запорізької області, раднику податкової та митної справи III рангу, відповідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області № 116 від 14 січня 2019 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПРИВАТНОГО ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АПРЕЛЬ» (), з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами TOB «КАСТРОМ ГРУП» () за період 2015 рік, TOB «БУДМОНТАЖ ГРУП» () за період 2016 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом TOB «БУДМОНТАЖ ГРУП» () за період лютий 2016 року.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено Акт перевірки №39/08-01-14-6/31182860 від 28 січня 2019 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПВК1І «АПРЕЛЬ» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами TOB «КАСТРОМ ГРУП» () за період 2015 рік, TOB «БУДМОНТАЖ ГРУП» () за період 2016 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом TOB «БУДМОНТАЖ ГРУП» () за період лютий 2016 року».

Висновками акту перевірки встановлення порушення:

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового Кодексу України, що діє після 01 січня 2015 року, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 214 839 грн., у тому числі: за 2015 рік у сумі 155 616 грн.; за 2017 рік у сумі 59 223 грн.;

- підпункту 14.1.36, підпункту 14.1 181 підпункту 14.1 статті 14, підпункту 198.1 пункту 198.2 пункту 198.3 пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету за лютий 2016 у сумі 65 803 грн.

На підставі Акту перевірки №39/08-01-14-6/31182860 від 28 січня 2019 року податковим органом стосовно позивача прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№ від 18 березня 2019 року, яким Приватному виробничо-комерційного підприємства "Апрель" збільшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 65 803, 00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 16450,75 грн.

- № від 18 березня 2019 року яким Приватному виробничо-комерційного підприємства "Апрель" збільшено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 59 223,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 14 805,75 грн.

Позивач, не погоджуючись із цими з податковими повідомленнями-рішеннями, подав до ДФС України скаргу від 02 квітня 2019 року б/н, в якій вказував, що ці рішення не відповідають обставинам справи та нормам діючого законодавства.

10 червня 2019 року позивачем отримане рішення ДФС України від 31 травня 2019 року № 25313/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги, яким скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржувані рішення залишені без змін.

Не погоджуючись з такими рішеннями Головного управління ДФС у Запорізькій області, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши правову позицію позивача та дослідивши доводи контролюючого органу щодо заперечень проти задоволення позовних вимог, суд зазначає про таке.

Як встановлено cудом, фактичною підставою для визначення ПРИВАТНОМУ ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОМУ ПІДПРИЄМСТВА «АПРЕЛЬ» вказаної суми грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість став висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем даних податкової звітності за господарськими взаємовідносинами з TOB «БУДМОНТАЖ ГРУП» () з огляду на фіктивність укладених правочинів та безтоварний характер проведених господарських операцій, тобто таких, які спрямовані на надання податкової вигоди третім особам з метою ухилення від сплати податків до бюджетів, що свідчить про укладення угод без мети настання реальних правових наслідків та наявний вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року по справі №200/5642/16-к провадження 1кп/200/310/16. На думку органу доходів і зборів, єдиною метою проведення документування фактично не здійснених господарських операцій є отримання підприємством позивача незаконної податкової вигоди.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Розглядаючи справу по суті, судом взято до уваги правову позицію Верховного суду відповідно до якої зазначено, що з`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди (Постанова Верховного суду від19 лютого 2019 року по справі №826/11252/16 (адміністративне провадження №К/9901/53287/18).

Так розглядаючи справу та досліджуючи докази правової позиції сторін, судом досліджено вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2016 року по справі №200/5642/16-к провадження 1кп/200/310/16 та який набрав законної сили 21 квітня 2016 року. Відповідно до вказаного вироку було встановлено, що директором підприємства ОСОБА_2 створено та зареєстровано суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» для прикриття незаконної діяльності без мети здійснення господарської діяльності.

Вироком суду встановлено: «… ОСОБА_2 , виконав свою частину досягнутої з невстановленими особами злочинної змови та передав їм за матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, підписаний ним та нотаріально засвідчений статут ТОВ «Будмонтаж Груп», довіреність, протокол загальних зборів № 1.

В подальшому, переданий ОСОБА_2 невстановленим співучасникам злочину нотаріально завірений статут ТОВ «Будмонтаж Груп», який став підставою для реєстрації даного товариства в якості юридичної особи 09 листопада 2015 року за реєстраційним № 0060391 і в якому ОСОБА_2 вказаний в якості його засновника і керівника, для внесення ТОВ «Будмонтаж Груп» до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України під № 40111905, разом з іншими реквізитами вказаної створеної фіктивної юридичної особи використовувались невстановленими співучасниками злочину з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки…»

Також у вироку суду зазначено, що «…20 квітня 2016 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Дніпропетровської області Раждою В.В. та обвинуваченим ОСОБА_2 з участю захисника - адвоката Коновалова В.Г. була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_2 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні та сприяти у проведенні кримінального провадження щодо інших осіб. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_2 , покарання за частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 205 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.; за частиною 1 статті 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 , свою провину у скоєнні правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 205, частиною 1 статті 358 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначені злочини при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. статтей 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом, та просив розстрочити виплату штрафу на рік у рівних частинах. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості…». «… ОСОБА_2 в суді свою провину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та підтвердив обставини їх скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами: довіреністю від 07 листопада 2015 року, виданою та підписаною ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 на здійснення представництва ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» в органах державної влади, підприємств, установ і організацій будь-яких форм власності та з питань, пов`язаних з державною реєстрацією в органах виконавчої влади. ( а.с. 48), протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП», згідно якого гр. ОСОБА_2 вирішив створити ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП», затвердивши статут підприємства у сумі 490000 грн. ( а.с. 49), реєстраційною карткою на проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» ( а.с. 50-55), статутом ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП», затвердженого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Гугель С.Ю. (а.с. 56-74), висновком судової почеркознавчої експертизи № 13/1.1-111 від 18 березня 2016 року, згідно якого підписи від імені ОСОБА_2 , виготовлені в оригіналах документів в графах: у статуті ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» (код 40111905), затвердженого загальними зборами учасників від 06 листопада 2015 року у графі «Підпис учасника ОСОБА_2 », у протоколі № 1 загальних зборів ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» у графі «Підпис учасника ОСОБА_2 ». у реєстраційній картці на проведення державної реєстрації у графі «сторінку заповнив ОСОБА_2 » - виконані ОСОБА_2 (а.с. 79-83), копіями реєстрів нотаріальних дій приватного нотаріусу Дніпропетровського місцевого нотаріального округу Гугель С .Ю . (а.с. 89-102), копіями податкових накладних ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» (а.с. 109-117)…».

Судом досліджено первинні документи, які стали підставою для формування позивачем валових витрат та податкового кредиту та встановлено, що вони підписані з визначенням прізвища підсудного ОСОБА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування позивачем валових витрат та податкового кредиту позивача, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть при формальному підтвердженні її первинними документами.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди, є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

За результатами дослідження первинних документів складених за результатом господарських операцій позивача з ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» суд дійшов висновку про те, що не можна вважати такими, що підтверджують фактичне здійснення господарської операції, оскільки показники податкового обліку підприємства по даним відносинам не підтверджені у встановленому законом порядку, беручи до уваги визнання своєї провини керівником ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» за обставинами, встановленими вироком суду, який набрав законної сили 24 травня 2016 року.

Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки, що вироком суду, який набрав законної сили, встановлено факт фіктивної діяльності ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП». Дана обставина є несумісною з легальною підприємницькою діяльністю, і первинні документи, які стали підставою для формування ТОВ «БУДМОНТАЖ ГРУП» витрат та податкового кредиту по спірним операціям з контрагентом, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою звітними документами, а є лише формально складеними, і не надають належних та необхідних правових підстав для легалізації відображених у них господарських операцій.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови.

Із системного аналізу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем на підставі та у межах наданих повноважень з дотриманням процедури, визначеної Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного виробничо-комерційного підприємства "Апрель" (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд.30-А, ідентифікаційний код 31182860) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 жовтня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов