Справа № 350/1478/19
Суддя: Пулик М. В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/1478/19
номер провадження 2-а/350/24/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М. В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адмінстягнення, суд -

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1420409 від 13 серпня 2019 року, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в зазначений у оскаржуваній постанові день та час, він керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спринтер 313» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі Київ-Чоп та здійснив об`їзд транспортного засобу, який рухався попереду на швидкості менше 30 км/год і був зупинений працівником УПП в Львівській області Шумським С.М. , який попросив надати для перевірки документи на автомобіль, посвідчення водія, страховий поліс. Після того як він пред`явив зазначені документи, працівник поліції Шумський С.М. заявив, що він порушив правила обгону транспортних засобів шляхом перетину суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки і допустив порушення ПДР України. Не зважаючи на його пояснення про те, що він жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, так як здійснив об`їзд попутного транспортного засобу який рухався з невеликою швидкістю до 30 км/год., інспектор поліції, не надавши жодного доказу його вини у вчиненні порушення ПДР України, склав оскаржувану постанову.

У судове засідання позивач не прибув, його представник адвокат Ошуст С.Є., направив суду заяву, в якій заявлений адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, про необхідність прибути до суду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 205 ч. 1 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 1420409 від 13 серпня 2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Шумським С.М., ОСОБА_1 13 серпня 2019 року о 10 годині 55 хвилин перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, чим порушив п. 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної розмітки.

Цією ж постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 255 гривень (а.с. 5).

Позивач стверджує, що керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц Спринтер 313» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він рухався по автодорозі Київ-Чоп та здійснив об`їзд транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкостю менше 30 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до пункту 34.1 ПДР України одним з видів горизонтальної розмітки є 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Отже, ПДР України встановлено заборону перетину лінії дорожньої розмітки 1.1 за винятком об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

З пояснень позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що він здійснив перетин лінії дорожньої розмітки 1.1 для обгону поодинокого транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сама по собі оскаржувана постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзиву на позов у встановлений строк не надав.

Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві відповідачем не надано. Таким чином не доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП , зокрема не представлено будь-яких доказів про те, що позивач порушив п. 8.5.1 ПДР України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП, тому постанова серії постанови серії ЕАВ № 1420409 від 13 серпня 2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Шумським С.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, є незаконною.

Статтею 286 ч.3 КАС України передбаченого, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вище наведене, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Керуючись ст.ст.73, 77, 205, 241 - 246, 255 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адмінстягнення задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1420409 від 13 серпня 2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Шумським С.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: