Справа № 742/2360/17
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/2360/17 Суддя першої інстанції: Бездідько В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Глущенко Я.Б.,

при секретарі - Кузик О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на окрему ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2019 року до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.08.2017 року по справі № 742/2360/17-а, в частині обмеження максимального розміру пенсії з 01.06.2019 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 - задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.08.2017 року по справі № 742/2360/17-а; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити з 01.06.2019 року виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.08.2017 року по справі № 742/2360/17-а.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

22 жовтня 2019 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 38300, ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої позивач вважає апеляційну скаргу необгрунтованою, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року такою, що винесена з урахуванням усіх обсатвин справи та на підставі норм чинного законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про задоволення заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання не в повному обсязі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.08.2017 року по справі №742/2360/17-а (провадження №2-а/742/155/17) в частині обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2019 року беззаперечно є протиправними, оскільки порушене відповідачем право на отримання позивачем пенсії без обмеження її максимального розміру за вказаний період залишається не поновленим.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року у справі № 1534/15-а задоволено позов ОСОБА_1 , а саме - визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі протиправними щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі зарахувати в стаж, який дає право на пенсію за вислугою років, повний строк навчання в Київському училищі Міністерства внутрішніх справ України з 01 жовтня 1992 року по 31 серпня 1994 року (1 рік і 11 місяців), час роботи на посадах начальницького складу органів внутрішня справ з 31.08.1994 року по 23.02.1998 року (3 роки 5місяців 23 дні) та призначити пенсію за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону, що діяв на час звернення до управління із заявою про призначення пенсії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року в даній справі постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.07.2015 року по справі № 742/1534/15-а (К/800/29764/15) відмовлено у відкритті касаційного провадження касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Прилуках та Прилуцькому районі Чернігівської області на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційної: адміністративного суду від 11 червня 2015 року.

Протоколом начальника управління від 02.11.2015 року № 886444 гр. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років із 29.08.2014 року на підставі постанови про відкритті виконавчого провадження ВП № 49141366 від 27.10.2015 року, у розмірі 2100,37 грн.

03.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду із позовною заявою про здійснення перерахунку його пенсії.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області вії 14.08.2017 року у справі № 742/2360/17 позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, а саме: визнано протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України, щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 70 відсотків заробітної плати, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 03 травня 2017 року № 18-43 та зобов`язано Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закон) України «Про прокуратуру» в розмірі 70 відсотків заробітної плати без обмежень максимального розміру, на. підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, згідне довідки Прокуратури Чернігівської області від 03 травня 2017 року №18-43 з 01 грудня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 року по справі № 742/2360/17 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2017 року - відмовлено.

Розпорядженням начальника управління від 28.11.2017 року № 161302 пенсію позивачу призначено та виплачено у розмірі 14 962,13 грн. із 01.10.2017 року, з урахуванням чого, колегія суддів вважає необгрунтвованим висновок суд першої інстанції щодо невиконання в повному обсязі рішення суду по справі № 742/2360/17 , адже з 01.10.2017 року по 01.06.2019 року позивач отримував пенсію в чіткій відповідності до вищевказаного рішення.

Разом з тим, 27.05.2019 року на адресу Прилуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов електронний лист Пенсійного фонду України за № 15734/0223 від 23.05.2019 року, згідно якого відповідача зобов`язано привести у відповідність пенсійну справу ОСОБА_1 а саме виплату пенсії проводити в розмірі визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку з чим, відповідачем зроблено перерахунок пенсії на виконання вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, пункту 13-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме - виплату ОСОБА_1 пенсії із 01.06.2019 року провадиться у розмірі визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 2536,97 грн.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожному достатнього життєвого рівня.

Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов`язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може змінюватись державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першої статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Валентина Ніканорівна Великода проти України» від 3 червня 2014 р. зазначив, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу № 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначив, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

Так, відповідно до норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції на час призначення та проведення перерахунку пенсії), зазначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 13-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю І та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Оскільки ОСОБА_1 працює на посаді заступника прокурора прокуратури Чернігівської області то відповідно до протоколу заступника начальника управління пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто та приведено у відповідність до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, пункту 13-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме виплату пенсії із 01.06.2019 року провадиться у розмірі визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 2536,97 грн., що на переконання колегії суддів не є невиконанням рішення суду, у зв`язку з тим, що перерахунок пенсії було здійснено у зв`язку зі зміною норм законодавства, що регулюють виплату такої пенсії, крім того, такий перерахунок було здійснено через 2 роки після виконання рішення суду, що набрало законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити, ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року - скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених вказаним судовим рішенням (в порядку ст.. 383 КАС України) - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2019 року - скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених вказаним судовим рішенням (в порядку ст.. 383 КАС України) - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Л.В.Бєлова

Я.Б.Глущенко

Повний текст виготовлено 29 жовтня 2019 року.