Справа № 280/1113/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 жовтня 2019 року Справа № 280/1113/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Концур О.О. ,

представників відповідача Сонгулії В.В., Гузенко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166)

про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 04.02.2019 про нарахування суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 5534,17 грн.; № від 04.02.2019 про нарахування суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 82412,89 грн.; № від 04.02.2019 про нарахування суми штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 160897,50 грн., № від 04.02.2019 про нарахування суми штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб (штрафні санкції) в сумі 1290,94 грн., вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 04.02.2019 зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 80458,61 грн., рішення № від 04.02.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 12225,98 грн.; які були прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі акту перевірки №1088/08-01-13-05/ від 26.12.2018.

Ухвалою суду від 19.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.04.2019.

Ухвалою суду від 18.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі 280/1113/19 строком на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче засідання на 21.05.2019.

Ухвалою суду від 21.05.2019 клопотання представників сторін про зупинення провадження в адміністративній справі для надання додаткового часу для примирення задоволено, зупинено провадження в адміністративній справі №280/1113/19 до 09 липня 2019 року, для надання сторонам часу необхідного їм для примирення.

В підготовчому судовому засіданні 09.07.2019 поновлено провадження у справі та оголошено перерву до 05.08.2019.

Протокольною ухвалою суду від 05.08.2019 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день, оголошено перерву до 21.08.2019.

В судовому засіданні 21.08.2019 оголошено перерву до 18.09.2019.

В судовому засіданні 18.09.2019 оголошено перерву до 21.10.2019.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вважають висновки зроблені в акті перевірки безпідставними, оскільки позивачем під час проведення перевірки надано копії всіх первинних документів на підтвердження здійснення господарських операцій у перевіряємому періоді з контрагентами, зазначеними у акті перевірки та надано всі документи під час перевірки та до суду, які підтверджують використання придбаних ТМЦ у власній господарській діяльності позивача. Позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили із підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що господарські взаємовідносини позивача з контрагентами не підтверджено у зв`язку із відсутністю реально вчиненої господарської операції. Крім того, позивачем не надано до перевірки документів, які б підтверджували використання придбаних ТМЦ у своїй господарській діяльності, що свідчить про обґрунтованість висновків викладених в акті перевірки. Також В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено планову документальну виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) була проведена на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1, п. 77.4, п.77.7 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464 (із змінами та доповненнями), відповідно до плану- графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання - фізичних осіб на IV квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.11.2018р. №3812.

За результатом перевірки було складено акт від 26.12.2018 № 1088/08-01-13-05/_про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За результатами перевірки встановлено порушення:

- п.п. 164.1.3, п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п.44.1 ст.44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.2 , п.п 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну 65930,31грн. в т. ч за 2015р.- 2398,86 грн., 2016р. - 25120,17грн., за 2017р. - 3 8411,28грн.

- п.1.4, п.1.6 ст.161 розділу XX "Перехідні положення" , п.п. 16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.2 , п.п 177.4.1 п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму в сумі 5534,17грн. в т.ч. за 2015р. в сумі 239,89грн., за 2016р. в сумі 2093,34грн., 2017р.- 3200,94грн.

- п.2 ч.І ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-УІ із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 80458,61грн., у т.ч. по періодам за 2015р. в сумі 5549,38грн., за 2016р. в сумі 30702,43грн., за 2017р. в сумі 44206,8грн.

- пп. 168.1.2 , пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168, п.п.176.2"а" п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.. встановлені випадки несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податку (фізичних осіб) у вигляді заробітної плати за березень 2016р., за квітень 2016р., за травень 2016р., за червень 2016р., за липень 2016р., за серпень 2016р., за вересень 2016р., за жовтень 2016р., за листопад 2016р., за грудень 2016р., за січень 2017р., за лютий 2017р., за березень 2017р., за квітень 2017р., за травень 2017р., за червень 2017р., за серпень 2017р., за вересень 2017р., за жовтень 2017р., за листопад 2017р., за грудень 2017р. (додаток № 2)

- п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 01.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) занижено суму податкових зобов`язання з ПДВ на загальну суму 132611 грн., у т.ч. за лютий 2015р. на суму ПДВ 933грн., за червень 2015р. на суму ПДВ 1167грн., за серпень 2015р. на суму ПДВ 1098грн., за грудень 2015р. на суму ПДВ 695грн., за грудень 2017р. на суму ПДВ 128718грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки, 04.02.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято наступні індивідуальні акти:

1) податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено сума грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 65930 грн. 31 коп. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 16482 грн. 58 коп.;

2) податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 5534 грн. 17 коп. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1383 грн 54 коп.;

3) податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 128718 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 32179 грн. 50 коп.;

4) податкове повідомлення рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями з податку на доходи фізичних осіб на суму 1032 грн. 36 коп., та пені відповідно п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПКУ на суму 258 грн. 58 коп.;

5) вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - щодо сплати боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування на суму 80458 грн. 61 коп.;

6) Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12225 грн. 98 коп.;

06.03.2019 позивач отримав оскаржувані податкові повідомлення - рішення у відділенні поштового зв`язку.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Щодо заниження суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та заниження суми єдиного соціального внеску.

Як встановлено судом, позивач здійснював господарську діяльність в період з 01.01.2015 по 31.12.2017 на загальній системі оподаткування.

Для цілей оподаткування платники податку зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1 ст. 44 р. II ПК України).

Відповідно до п. 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України - об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Підпунктами 177.4.1 пункту 177.4. статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Відповідно до п. 177.4.5 ст. 177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язок, ведення і зберігання яких передбачена чинним Законодавством.

На підтвердження здійснення господарських операцій з придбання ТМЦ позивачем надано первинні документи обліку, а саме це: документи на оплату сировини, матеріалів, товарі:. утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції, оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, оплата послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, реєстри витрат за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, банківські первинні документи за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, книга обліку доходів та витрат, зареєстрована Токмацькою ОДПІ за № 297.

Вказані документи мають всі необхідні реквізити, які ідентифікують проведені господарські операції.

У відповідь на листи ГУ ДФС у Запорізькій області від 17.12.2018 № 12039/14/08-01-13-05-09, №12038/14/08- 01-13-05 ФОП ОСОБА_1 надано:

- інвентаризацію залишків товарів: на початок перевіряємого періоду станом на 01.01.2015 року, станом на 01.01.2016 та на кінець перевіряємого періоду станом на 31.12.2017 року;

- норми витрат на одиницю продукції, калькуляцію собівартості одиниці продукції, калькуляційні картки на кожен вид продукції;

- звіти виробництва готової продукції, які підтверджують виробництво готової продукції ПП «Шанхай Т»;

- інформацію про кількість виготовленої продукції за 2015-2017 роки, звіти про використану сировину, її залишки, відходи;

- витратні документи (квитанції, чеки, рахунки, накладні тощо), що підтверджують витрати, пов`язані з підприємницькою діяльністю.

- пояснення, щодо використання товарно - матеріальних цінностей, придбаних у ПП «Шанхай Т» () (відходів обрізування штампування чорних металів ) на суму 93696 грн., пояснення щодо інших витрат на проведення ремонтних робіт (виправлення некондиційного інструменту), пояснення щодо використання дроту сталевого зварювального, електродів, концентрату ЗОР «Амініл-МД» та «Амініл МБ».

При цьому відповідачем в акті перевірки було проігноровано подані позивачем первинні документи.

Перевіркою не виявлено взаємовідносин із суб`єктами господарювання, які припинили діяльність на підставі рішення суду, або договори, первинні чи інші документи які визнано судом недійсними (мають ознаки фіктивності).

Крім того, податковий орган в акті перевірки зазначає, що позивачем не надано підтверджуючого документу щодо використання у власній господарській діяльності придбаних товарів.

На підтвердження валових витрат, понесених платником у 2016 році на виробництво готових виробів із відходів обрізування штампування чорних металів придбаних у ПП «Шанхай Т» у сумі 139556,50 грн. необхідно зазначити наступне. Протягом 2016 року ФОП ОСОБА_1 було придбано та передано у виробництво ПП «Шанхай Т» сировину, відходи обрізування штампування чорних металів та інших допоміжних матеріалів всього на суму 1675708 грн., у тому числі відходи обрізування штампування чорних металів на суму 139556,50 грн. в кількості 21,47 т, що підтверджується документами, наданими контролюючому органу, а саме: видатковими накладними, виписаними ПП «Шанхай Т», актами приймання-передачі сировини на переробку, первинними банківськими документами, звітами (відомостями) щодо кількості виготовленого інструмента, калькуляційними картками на кожен окремий вид виготовлено інструмента (копії первинних документів додаються).

Відповідно до первинних документів, із заготовок чорних металів (відходів обрізування) виготовлено інструменти ( молотки, кувалди, колуни), які реалізовано, та по яких на дату виникнення податкових зобов`язань складено податкові накладні, з дотриманням умови щодо реєстрації їх у порядку, визначеному законодавством та включено до податкових зобов`язань з ПДВ відповідних періодів на суму 196269,16 грн.

Упродовж 2017 року ФОП ОСОБА_1 у ПП «Шанхай Т» придбано відходи обрізування штампування чорних металів на суму 93696 грн. в кількості 12,249 тон, та сплачено за сировину - 93696 грн.

На підтвердження валових витрат, понесених на виробництво готових виробів із відходів обрізування штампування чорних металів придбаних у ПП «Шанхай Т» у сумі 93696,30грн. необхідно зазначити наступне. Протягом 2017 року ФОП ОСОБА_1 . придбано та передано у виробництво ПП «Шанхай Т» сировину, відходи обрізування штампування чорних металів та інших допоміжних матеріалів, усього на суму 2136748 грн, у тому числі відходи обрізування штампування чорних металів на суму 936% кількості 12,249 тон, що підтверджується документами, наданими контролюючому органу при перевірці, а саме: видатковими накладними, виписаними ПП «Шанхай Т», актами приймання-передачі сировини на переробку, первинними банківськими документами, звітами (відомостями) щодо кількості виготовленого інструмента, калькуляційними картками на кожен окремий вид виготовлено інструмента (копії первинних документів додаються).

Так на підтвердження використання у власній господарській діяльності вищезазначеної сировини у період з 2016 по 2017 роки позивачем була надана первинна документація, а саме це: реєстри витрат за 2016р., книга доходів та витрат № 297, калькуляційні картки, розшифровки закуплених та використаних ТМЦ (металу, ділових відходів та допоміжних матеріалів).

Відповідно до податкової звітності ФОП ОСОБА_1 задекларовано чистий оподаткований дохід в розрізі податкових періодів : за 2015 рік в сумі - 19420 грн., за 2016 рік - 17353 грн., за 2017 рік - 25944 грн., який відображено в книзі доходів та витрат № 297 та підтверджений помісячними розшифровками витрат, первинними банківськими документами та іншими документами обліку. Всі вищезазначені документи надавались в ході перевірки, вони складені у відповідності до чинного законодавства, в них наявні всі реквізити, жоден документ в судовому порядку не визнавався недійсним. Тому твердження ревізора, про те, що ці витрати документально не підтверджені у використанні у господарській діяльності не відповідають дійсності.

Щодо включення до складу інших витрат, витрат на проведення ремонтних робіт на суму 119700 грн., які на думку ревізора не пов`язані з господарською діяльністю підприємця, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 177.4.4 ст. 177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отримання доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.».

Відповідно заказів на внутрівиробничі роботи та послуги № 1 від 25.02.2017, №2 від 07.05.2017, № 3 та № 4 від 10.05.2017, № 5 від 01.07.2017, № 6 від 10.10.2017, № 7 від 12.12.2017 проводились ремонтні роботи, а саме: заміна полотна на стрічкопильному верстаті (використовується для порізки заготовок чорних металів (ділових відходів), упаковка товару, виправлення некондиційного інструменту (зварювальні роботи, фарбування готового інструменту) та інше.

На підтвердження понесених витрат на ремонтні роботи у 2017 році надано копії первинних документів (закази на внутрівиробничі роботи та послуги, відомості нарахування зарплати найманим працівникам, витратні первинні документи на придбання електродів, проволоки, краски, первинні банківські документи), які підтверджують оплату за використану електроенергію, перерахування до бюджету податків з нарахованої зарплати найманих працівників.

З приводу порушень п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що привело до заниження суми самостійно нарахованих податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок використання придбаних товарно-матеріальних цінностей (дроту сталевого зварювального, електродів, концентрату ЗОР «Амініл-МД» та « Амініл МБ» в операціях, що не є господарською діяльністю платника за грудень 2017 року всього на суму - 643589,96 грн., ПДВ на суму - 128717,99 грн, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 статті 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/ послугами необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

- придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

- придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документам складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В акті перевірки № 1088/08-01-13-05/281045878 зазначено що «у разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку».

Платником податків - ФОП ОСОБА_1 в ході перевірки надавалась інвентаризація залишків станом на 31.12.2015, станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017. Відповідно наданих відомостей, первинних документів обліку, за вказаний період нестачу придбаних матеріалів та допоміжних матеріалів не виявлено. В акті не доведено факт нестачі цих матеріалів, не доведено факт, що вони були використані в операціях, що не є господарськими. В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки встановлено розбіжність в залишках ТМЦ, які на думку ревізора, не були використані у виробництві інструменту та не віднесені до складу валових витрат за 2017 рік на суму 643589,96 грн., ПДВ у сумі 128717,99 грн. Ревізором на свій розсуд, неправомірно донараховано податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 128717.00 грн. за грудень 2017 року.

На підтвердження використання вищезазначеної сировини в господарській діяльності у 2017 році позивачем надано розшифровку валових витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи за 2017р., акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей у виробництво за 2017 рік, книгу доходів та витрат № 297, калькуляційні картки, розшифровки закуплених та використаних ТМЦ (металу, ділових відходів та допоміжних матеріалів) за 2017 рік.

Відповідно до акту передачі товарно-матеріальних цінностей у виробництво протягом 2017 року, який надавався в ході перевірки, передано сировину, матеріалів в кількості 154,957 тон на суму 2136748 грн.

Відповідно до інформації щодо закуплених та використаних матеріалів протягом 2017 року, яка надавалась в ході перевірки, передана сировина, матеріали та інші допоміжні матеріали використані для виробництва інструменту, витрати на вищезазначені матеріали включено до складу валових витрат за 2017 рік та дохід від реалізованого інструменту включено до обсягів оподаткованих операцій з ПДВ.

Згідно з первинними документами, із заготовок чорних металів (відходів обрізування) виготовлено інструменти (молотки, кувалди, колуни ), які реалізовано, та по яких на дату виникнення податкових зобов`язань, складено податкові накладні, з дотриманням умови щодо реєстрації їх у порядку, визначеному законодавством та включено до податкових зобов`язань з ПДВ відповідних періодів.

Отже, зазначений на сторінці 40 Акту товар: дріт сталевий зварювальний 1,0 мм -мотки, електроди всього на суму 144759,40 грн. та матеріали: квадрат в кількості 3,327977 т, круг в кількості-6,86188 т, катанка в кількості 3,64928 т, прокат арматурний в кількості - 12,79688 т, труба в кількості - 4,857189 т закупався та використовувався протягом 2015-2017 років. Висновки ревізора, що вищезазначений товар використано в грудні 2017 році в операціях, які не є господарськими, є необгрунтованими та безпідставними.

Таким чином, дослідженні в ході судового розгляду первинні документи свідчать про те, що угоди, які були укладені між позивачем та контрагентами постачальниками ТМЦ спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням вільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. ТМЦ, які придбавалися позивачем притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним у власній господарській діяльності.

Враховуючи наявність господарської мети при укладанні договору, надання первинних документів, які свідчать про виконання правочинів та використання його результатів у господарській діяльності позивачем, суд дійшов висновку щодо реальності вчинених правочинів з контрагентами-постачальниками.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують наявність витрат на придбання та їх використання у власній господарській діяльності.

Що свідчить про не обґрунтованість висновків відповідача щодо заниження позивачем суму податку на доходи фізичних осіб в період що перевірявся, заниження суму єдиного соціального внеску,заниження суми військового збору що призвело до подання не в повному обсязі та з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, та утриманих з них податків.

Також, податковим органом у акті перевірки зроблено висновок про безпідставне заниження податку на додану вартість

Так, згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно п.187.1. ст..187 Податкового кодексу України Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

При придбанні товару покупець зобов`язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов`язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов`язку понести за це відповідальність.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум податку на додану вартість за такими накладними.

Щодо наявності податкових накладних сторони не заперечували, перелік податкових накладних наведений в акті перевірки. Заперечень щодо правильності оформлення податкових накладних відповідачем зазначено не було.

Оскільки, позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, відповідно це в свою чергу підтверджує правомірність визначення платником податку на додану вартість.

Щодо винесеного відповідачем податкового повідомлення-рішення від 04.02.2019 №, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 1032 грн. 36 коп. та пеню у розмірі 258 грн 58 коп., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 розд. IV Податкового кодексу України (далі - ПКУ) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ.

Згідно з п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ податок на доходи фізичних осіб сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування податку до бюджету.

При цьому якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок на доходи фізичних осіб сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПКУ).

Разом з тим, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПКУ визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПКУ для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

У судовому засіданні позивачем було підтверджено, що ним упродовж 2016-2017 років виплата заробітної плати відбувалась у готівковій формі з каси ФОП ОСОБА_1 , а враховуючи, що місяць нарахування доходу та його фактична виплата не завжди співпадали, податок на доходи фізичних осіб перераховувався до бюджету у строки, передбачені п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПКУ.

На підтвердження вказаних пояснень позивачем надано копії первинних бухгалтерських документів, а саме: платіжні відомості на виплату заробітної плати/авансу, прибуткові касові ордери, видаткові касові ордери, копії сторонок касової книги, виписки банку.

Суд вважає, що позивачем невірно здійснювалася виплата заробітної плати у період 2016-2017 років, оскільки п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПКУ чітко передбачено, що у разі якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок на доходи фізичних осіб сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

У зв`язку з тим, що позивачем не було сплачено в установлений п.п. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПКУ строк грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні від 04.02.2019 №, відповідачем правомірно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1032 грн. 36 коп. та пеню у розмірі 258 грн 58 коп., всього: 1290,94 грн.

Тому позовна вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.02.2019 про нарахування суми штрафних санкцій з податку на доходи з фізичних осіб (штрафні санкції) в сумі 1290,94 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від №Ф- від 04.02.2019 на суму 80458,61 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 04.02.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 12225,98 грн..

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 04.02.2019 №, №, №.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5521,36 грн. (п`ять тисяч п`ятсот двадцять одна гривня 36 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізького області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.10.2019.

Суддя М.С. Лазаренко