Справа № 640/1597/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31 жовтня 2019 року м. Київ№ 640/1597/19
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., розглянувши в письмовому порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Генеральної прокуратури України, у якій просить:

- визнати рішення Генеральної прокуратури України щодо призупинення проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_4 та бездіяльності щодо неприйняття рішення за результатами проведеної екстрадиційної перевірки протиправними;

- зобов`язати Генеральну прокуратуру України прийняти та винести рішення за результатами проведеної екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_4

Вивчивши позовну заяву та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 19 КАС України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

Як убачається із матеріалів справи, спір виник стосовно процедури проведення екстрадиційної перевірки. В оскаржуваному рішенні Генеральної прокуратури України від 25.07.2018 № 14/1/2-23678-17 щодо призупинення проведення екстрадиційної перевірки, наявні посилання на порядок проведення такої перевірки, відповідно до КПК України. Підстави прийняття зазначеного рішення також містяться у КПК України.

Із листа Міністерства юстиції України від 21.12.2017 також убачається розгляд запиту 1-го Вищого кримінального суду м. Токат Турецької Республіки про видачу ОСОБА_4 для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. п 2, 8 ч. 1 ст. 541 КПК України видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави;

екстрадиційна перевірка - діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 574 КПК України Генеральна прокуратура України є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування.

Центральні органи України щодо видачі особи (екстрадиції) відповідно до цього Кодексу: 1) звертаються до компетентних органів іноземних держав із запитами про видачу особи (екстрадицію), тимчасову видачу або транзитне перевезення; 2) розглядають запити компетентних органів іноземних держав про видачу особи (екстрадицію), тимчасову видачу або транзитне перевезення та приймають рішення щодо них; 3) організовують проведення екстрадиційної перевірки; 4) організовують прийом-передачу осіб, щодо яких прийнято рішення про видачу (екстрадицію), тимчасову видачу чи транзитне перевезення; 5) здійснюють інші повноваження, визначені цим розділом або міжнародним договором про видачу особи (екстрадицію).

За висновком суду, предмет спору стосується сфери публічно-правових відносин із органами державної влади, діяльність яких регулюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначено, зокрема, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості і не належить до сфери управлінської.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп, положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Отже, порядок проведення екстрадиційних перевірок та винесення рішень за їх результатами, регламентуються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду у порядку Кримінального процесуального кодексу України у відповідному за підсудністю районному суді, з огляду на що наявні підстави для закриття провадження у даній справі

Керуючись статтями 19, 238, 241, 248, 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко