Справа № 227/4608/19
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 жовтня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

представника позивача Землянухіної Г.А.

відповідача Егамова

ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Добропілля адміністративну справу за адміністративним позовом Добропільського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України,

в с т а н о в и в :

Позивач Добропільський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області звернувся до суду з вказаним позовом і просить примусово видворити відповідача, який є громадянином Республіки Узбекистан, за межі України, оскільки останній незаконно перебуває на території України та ухиляється в добровільному порядку від виїзду з України та не виконав рішення Добропільського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області № 4 від 27.09.2019 року про примусове повернення до країни походження в строк до 07.10.2019 року. Крім того позивач просить з метою забезпечення видворення відповідача за межі території України затримати останнього на 6 місяців з поміщенням ОСОБА_3 до пункту тимчасового перебування іноземців.

В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених в позовній заяві та пояснила, що відповідач на законних підставах прибув на територію України в приватних справах, але своєчасно не залишив територію України і після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, який встановлений законодавством України, в порушення вимог ч. 3 ст. 3, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» перебував на території України та вказаний факт був виявлений працівниками відповідних органів. Незаконність перебування відповідача на території України була виявлена під час перевірки його документів. За порушення правил перебування на території України 27.09.2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Крім того, відносно відповідача 27.09.2019 року Добропільським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було прийнято рішення № 4 про примусове повернення до країни походження. Вказаним рішенням відповідача було зобов`язано в строк до 07.10.2019 року покинути територію України, рішення було вручено особисто відповідачу 27.09.2019 року, але останній зазначене рішення не виконав та залишився незаконно перебувати на території України. Враховуючи наведене, позивач просила задовольнити позов та примусово видворити відповідача з України та з метою забезпечення вказаного видворення, оскільки відповідач ухилився від виконання рішення добровільно залишити територію України, просила затримати ОСОБА_4 на 6 місяців. Також зазначила, що відносно відповідача відсутні відомості щодо заборони примусового видворення його з України.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, не оспорював фактичних обставин справи та просив його не затримувати та дати йому можливість самостійно залишити територію України, оскільки він працює, мешкає в готелі і йому потрібен час для збирання коштів на квиток.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ № 3773-VI, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в України встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до ч.2 ст.25 ЗУ № 3773-VI, іноземці, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну. Рішення про добровільне повернення іноземців приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 26 вказаного Закону.

Статтею 30 Закону № 3773-VI визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону №3773-VI примусовому видворенню передують дві обставини, а саме: прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Судом встановлено, що відповідач є громадянином Республіки Узбекистан. 23.04.2019 року ОСОБА_5 ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув в Україну у приватних справах з Республіки Білорусь, перетнувши державний кордон України через КПП «Нові Яриловичі». Після прибуття до України відповідач, з пояснень, які він надав у суді, проживає в АДРЕСА_1 (винаймає житло).

Але, доказів, які б підтверджували факт його проживання за вказаною адресою суду надано не було.

Також не було надано суду доказів, які б вказували на те, що відповідач звертався до уповноваженого органу України за статусом біженців, або ж на право постійного проживання в Україна, або ж з інших підстав для законного перебування на території України.

Строк законного перебування громадянина ОСОБА_4 в Україні закінчився 23.07.2019 року і з цього часу він перебуває в Україні без документів на право перебування на її території.

За порушення правил перебування в України відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_3 27.09.2019 року Добропільським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області була винеса постанова про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

27 вересня 2019 року Добропільським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області прийнято рішення № 4 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 та зобов`язано покинути територію України у термін до 07 жовтня 2019 року.

Вишевказане рішення відповідачем в судовому порядку не оскаржувалось та станом на день розгляду справи у суді залишається не виконаним.

У судовому засіданні відповідач зазначив, що виконати рішення Добропільського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області № 4 від 27.09.2019 року він не мав можливості через відсутність коштів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання вищевказаного рішення.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач порушив правила перебування на території України, через що притягувався до адміністративної відповідальності, не виконав рішення про примусове повернення з України, не має в Україні місця роботи і законних джерел доходів, заборони примусово видворити його з України відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення відповідача за межі території України є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, ч. 1 ст. 289 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

Зважаючи, що судом приймається рішення про видворення відповідача і в судовому засіданні здобуто докази того, що на даний час існують об`єктивні ризики того, що вказана особа може ухилятися від виконання цього рішення про його примусове видворення, тому суд вважає, що позовні вимоги про затримання відповідача на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства також підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-246, 288-289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Адміністративний позов Добропільського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі території України та затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Узбекистан, Намаганської області, Папського району, с-ще Маданян.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_9 ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Узбекистан, Намаганської області, Папського району, с-ще ОСОБА_10 з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк - до 6 місяців.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Виконання рішення покласти на Добропільський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів, з дня його проголошення шляхом подання скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.В.Здоровиця