Справа № 640/6456/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2019 року м. Київ № 640/6456/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши, до моменту прийняття справи до провадження, у порядку письмового провадження клопотання б/н від 22.10.2019 «Про забезпечення позову» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Заплазське рибне господарство" Бакіна Ю.В. (керівника) у адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заплазське рибне господарство"

до Державного агентства рибного господарства України

третя особа Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Заплазське рибне господарство" (адреса: 66513, Одеська обл., Любашівський р-н, смт Зеленогірське, вул. Леніна, буд. 11, ідентифікаційний код - 38147686) (далі - позивач або ТОВ "Заплазське рибне господарство" або Товариство) подано на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до Державного агентства рибного господарства України (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45А, ідентифікаційний код - 37472282) (надалі - відповідач або Державне агентство), третя особа - Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (адреса: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 12В, ідентифікаційний код - 40605109) (нижче - третя особа або Управління ДАРГ у Одеській області), у якому Товариство просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства рибного господарства України від 18.03.2019 № 120 «Про скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта».

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що висновки відповідача та третьої особи щодо порушення ТОВ "Заплазське рибне господарство" умов Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта є упередженими, не підтвердженими і не є підставами для скасування Режиму рибогосподарської експлуатації Заплазського ( Бобрицького ) водосховища (СТРГ) (2012-2021 pp.), тому наказ від 18.03.2019 № 120 є незаконним, протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2019 (суддя Смолій І.В.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання; залучено до участі у справі Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області в якості третьої особи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2019 відмовлено ТОВ "Заплазське рибне господарство" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

25.10.2019 через канцелярію до суду від позивача (по тексту альтернативно - Заявник) надійшло клопотання про забезпечення позову, в якій Товариство просить суд, до набрання рішення у справі законної сили, забезпечити позов шляхом зупинення дії Режиму рибогосподарської експлуатації Заплазського ( Бобрицького ) водосховища, погодженого 13.09.2019 Державним агентством рибного господарства України Товариству з обмеженою відповідальністю «СІНЕРГІЯ-Е» строком до 31.12.2028.

Обґрунтовуючи заяву позивач, за викладених у позові мотивів, звернув увагу, що у зв`язку із прийняттям наказу № 120 від 18.03.2019 ТОВ "Заплазське рибне господарство" фактично не має доступу до Заплазського ( Бобрицького ) водосховища, в якому знаходиться рибний запас, що є власністю Товариства.

Заявник вказує, що на протязі 2014-2019 років на Заплазському (Бобрицькому) водосховищі певна група осіб постійно всіма можливими засобами блокувала роботу ТОВ "Заплазське рибне господарство" та перешкоджала провадженню господарської діяльності останнього з метою захоплення відповідного водосховища, а тому існує загроза привласнення рибного запасу Товариства, яке знаходиться у Заплазському (Бобрицькому) водосховищі.

Позивач відмічає, що невжиття заходів забезпечення позову несе очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТОВ "Заплазське рибне господарство" та може призвести до незворотних наслідків, оскільки Державне агентство погодило Режим рибогосподарської експлуатації Заплазського (Бобрицького) водосховища Товариству з обмеженою відповідальністю «СІНЕРГІЯ-Е», що фактично вже призвело до незаконного привласнення Товариством з обмеженою відповідальністю «СІНЕРГІЯ-Е» рибного запасу ТОВ "Заплазське рибне господарство", яке знаходиться у Заплазському (Бобрицькому) водосховищі і є власністю Товариства. ТОВ «СІНЕРГІЯ-Е» у будь-який момент може здійснити вилучення та реалізацію рибного запасу Заплазського (Бобрицького) водосховища, що призведе до збитків ТОВ «Заплазське рибне господарство».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, справу № 640/6456/19 передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, клопотання про забезпечення позову внесено до системи автоматизованого розподілу та передано судді Пащенку К.С.

Вирішуючи по суті подане клопотання, проаналізувавши наведені в ньому обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає про наступне.

У відповідності до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (в ухвалі скорочено - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Поряд із цим слід примітити, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, зважаючи на приписи ст. 151 КАС України, зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень не допускається у випадку, якщо таке рішення не є предметом оскарження в адміністративній справі.

Як слідує із позовної заяви, публічно-правовий спір між сторонами існує, на думку Заявника, за обставин, зокрема, прийняття оспорюваного наказу з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим наявні підстави для його скасування.

Суд відмічає, що викладені в позові обставини і правова оцінка питань протиправності окресленого наказу підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що Заявником у клопотанні не зазначено, в контексті ст. 150 КАС України, обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи, що Режим рибогосподарської експлуатації Заплазського ( Бобрицького ) водосховища, погоджений 13.09.2019 Державним агентством рибного господарства України, не є предметом оскарження в цій адміністративній справі, з урахуванням того, що до поданого клопотання не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, реальної очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Товариства до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь останнього, суд вважає, що клопотання є необґрунтованим, а тому відсутніми є підстави для його задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 133, 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання б/н від 22.10.2019 «Про забезпечення позову» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Заплазське рибне господарство" Бакіна Ю.В. (керівника).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України, може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко