Справа № 2040/5471/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шляхова О.М.

24 жовтня 2019 р.Справа № 2040/5471/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и л а:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача ГУ ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області, контролюючий орган правонаступником якого є ГУ ДПС у Харківській області) ) від 17.04.2018 року:

№ , яким йому на підставі Акту перевірки від 19.03.2018 року № 986/20-40-13-14-08/ НОМЕР_1 за встановлені порушення п. 16-1 підрозділу 10 розділу Х Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК України в редакції, що була чинною на час винесення спірних правовідносин) та на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у загальному розмірі: 177.138,59 грн, у тому числі: 141.710,87 грн за податковим зобов`язанням, 35.427,72 грн за штрафними санкціями (т. 1, а.с. 20-21);

№ , яким на підставі Акту перевірки від 19.03.2018 року № 986/20-40-13-14-08/ НОМЕР_1 за встановлені порушення п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 ПК України та на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України йому збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у загальному розмірі: 2.125.683,04 грн, у тому числі: 1.700.530,43 грн за податковим зобов`язанням, 425.132,61 грн за штрафними санкціями (т. 1 а.с. 22-23).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що під «додаткове благо» підпадає сума боргу у вигляді тіла кредиту, яка прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням.

При цьому повинно відбутися наступне:

повідомлення боржника банком у встановленому законом порядку (направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладання відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто);

включення банком суми анульованого (прощенного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощенно);

повинно враховуватися тільки основна сума списаної кредитної заборгованості так як прощена неустойка у вигляді пені та штрафів не є доходом банку і податковим благом.

В свою чергу п. 8 Підрозділ 1 Перехідних положень ПК України вказує, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню та сумою такого боргу, визначеного за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснюється починаючи з 01.01.2015 року.

Кредитний договір № 805/6/18/8-136 від 13.10.2008 року станом на 01.01.2014 року погашений не був та мав за змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти відбулась з подальшим його анулюванням після 01.01.2014 року.

Позивач вважає, що розмір грошового зобов`язання в гривні при зміні валюти вираховується відповідно до валютного курсу в гривні станом на 12.06.2015 року (момент зміни валюти).

Валюта зобов`язання за кредитним договором № 805/6/18/8-136 від 13.10.2008 року була змінена 12.06.2015 року за курсом НБУ у розмірі 21,02 грн за 1 долар США.

Основна сума боргу станом на 12.06.2015 року у розмірі 535.260,35 доларів США за курсом 21,2 становили 11.251.172,56 грн.

Сума такого боргу (535.260,35 доларів США), визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року (7,99 грн за 1 долар США) становить 4.276.730,20 грн.

Позивач зазначає, що ним вже після конвертації було сплачено банку 6.179.482,36 грн.

Станом на 01.01.2014 року також не був погашений кредитний договір № 805/6/18/8-109 від 18.08.2008 року та мав змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти відбулась з подальшим його анулюванням після 01.01.2014 року.

Позивач вважає, що розмір грошового зобов`язання в гривні при зміні валюти вираховується відповідно до валютного курсу в гривні станом на 12.06.2015 року (момент зміни валюти).

Валюта зобов`язання за кредитним договором № 805/6/18/8-109 від 18.08.2008 року була змінена 12.06.2015 року за курсом НБУ у розмірі 21,02 грн за 1 долар США.

Основна сума боргу станом на 12.06.2015 року у розмірі 201.025,91 доларів США за курсом 21,2 становили 4.225.564,63 грн.

Сума такого боргу (201.025,91 доларів США), визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року (7,99 грн за 1 долар США) становить 1.606.197,02 грн.

Позивач зазначає, що ним вже після конвертації було сплачено банку 1.980.002,87 грн.

Не погоджуючись з вимогами адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві на нього відповідач зазначає, що не вважається додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку сума, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України. За повідомленням ПАТ «УКРСОЦБАНК» від 06.11.2017 року № 11.1-186/79-1083 позивачу у 3 кварталі 2016 року нараховано та виплачено доход з ознакою « 126» у вигляді анулювання основної суми кредиторської заборгованості у сумі 9.448.080,27 грн, з яких сума нарахованого та виплаченого доходу відображена в формі 1-ДФ складає 9.447.391,27 грн.

Станом на дату проведення документальної позапланової перевірки позивача з питання повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 до контролюючих органів не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік та не задекларовано дохід у сумі 9.447.391,27 грн, що є порушенням п. 179.1 ст. 179, п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений у повному обсязі.

Судом проведений розподіл судових витрат та на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуто 8.810 грн у відшкодування судових витрат.

Судове рішення вмотивовано тим, що з наданих 02.11.2018 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» пояснень вбачається розбіжність розрахунків між встановленими у Акті перевірки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки позивача та фактичними даними, наданими банківською установою, а також вбачається різниця розрахунків, наведених у відзиві на позов.

Відповідачем ані у відзиві, ані у клопотаннях не вказано та не обґрунтовано належними доказами порушення п. 16-1 Розділу Х ПК України та підстави застосування штрафних санкцій на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України, і такі порушення не є достовірно встановленими фактами.

Не погоджуючись з судовим рішенням в апеляційній скарзі ГУ ДФС у Харківській області просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ГУ ДФС у Харківській області посилається на доводи, наведені у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_1 .

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення згідно із ст. 317 КАС України - скасуванню, з наступних підстав.

Судом установлено, що 13.10.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та позивачем ОСОБА_1 укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/8-136, за умовами якого банк зобов`язався надавати ОСОБА_1 грошові кошти на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності в межах максимального ліміту заборгованості 850.000 доларів США (т. 1, а.с. 95-102).

08.06.2015 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір про внесення змін до договору кредиту, зокрема, про наступне.

Станом на 08.06.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 535.260,35 доларів США, по процентам - 11,89 доларів США.

Сторони домовилися змінити валюту кредиту, та перевести суму кредиту разом із нарахованими процентами в гривню. Зміна валюти заборгованості до договором кредиту здійснюється шляхом видачі кредиту в сумі 13.381.806 грн. В результаті здійснення конвертації заборгованість за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) з дати проведення конвертації складає 13.381.806 грн, заборгованість за процентами за користуванням кредитом, нарахованими на дату укладання цього договору, вважається погашеною.

Сторони домовилися, що в разі якщо ОСОБА_1 здійснить погашення кредиту в сумі не менше 4.000.000 грн не пізніше 05.06.2016 року та буде здійснювати, починаючи з 08.06.2015 року сплату строкових (поточних) процентів за користування кредитом не пізніше 5-го числа кожного місяця, то сторони укладають відповідний договір про внесення змін до договору кредиту, в якому передбачають розмір заборгованості за цим договором, що підлягає анулюванню (прощенню), дату такого анулювання (прощення), а також відповідні положення стосовно повідомлення ОСОБА_1 про таке анулювання (прощення) та його обов`язок сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України (т. 1, а.с. 105-107).

01.08.2016 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір про наступне.

Станом на 01.08.2016 року заборгованість за кредитом складає 10.842.323,64 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 17.168,76 грн.

Сторони домовилися, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 3.640.000 грн здійснюється ОСОБА_1 не пізніше 01.08.2016 року. У разі виконання ОСОБА_1 означеного, залишкова заборгованість за кредитом у розмірі 7.202.323,64 грн та за процентами у сумі 17.168,76 грн підлягає анулюванню (прощенню). Датою такого анулювання (прощення) вважається день сплати ОСОБА_1 суми 3.640.000 грн.

Також сторони договору дійшли згоди про те, що шляхом укладання цього договору ОСОБА_1 погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі 7.219.492,4 грн (7.202.323,64 грн кредит та 17.168,76 грн проценти) та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно вимог ПК України (т. 1, а.с. 89-91).

Судом установлено, що 18.08.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та позивачем ОСОБА_1 укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/8-109, за умовами якого банк зобов`язався надавати ОСОБА_1 грошові кошти на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності в межах максимального ліміту заборгованості 250.000 доларів США (т. 1, а.с. 111-118).

08.06.2015 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір про внесення змін до договору кредиту, зокрема, про наступне.

Станом на 08.06.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 201.025,91 доларів США, по процентам - 4,47 доларів США.

Сторони домовилися змінити валюту кредиту, та перевести суму кредиту разом із нарахованими процентами в гривню. Зміна валюти заборгованості до договором кредиту здійснюється шляхом видачі кредиту в сумі 5.025.759,50 грн. В результаті здійснення конвертації заборгованість за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) з дати проведення конвертації складає 5.025.759,50 грн, заборгованість за процентами за користуванням кредитом, нарахованими на дату укладання цього договору, вважається погашеною.

Сторони домовилися, що в разі якщо ОСОБА_1 здійснить погашення кредиту в сумі не менше 2.000.000 грн не пізніше 05.06.2016 року та буде здійснювати, починаючи з 08.06.2015 року сплату строкових (поточних) процентів за користування кредитом не пізніше 5-го числа кожного місяця, то сторони укладають відповідний договір про внесення змін до договору кредиту, в якому передбачають розмір заборгованості за цим договором, що підлягає анулюванню (прощенню), дату такого анулювання (прощення), а також відповідні положення стосовно повідомлення ОСОБА_1 про таке анулювання (прощення) та його обов`язок сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України (т. 1, а.с. 119-122).

Згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, за формою 1-ДФ у 3 кварталі 2016 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» відображено нарахування та виплату ОСОБА_1 доходу з ознакою « 126» - додаткове благо, у загальному розмірі 9.447.391,27 грн (т. 1, а.с. 222-224).

06.11.2017 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» повідомив контролюючий орган, що в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДР) за 3 квартал 2016 року банком відображено нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 з ознакою доходу « 126» (додаткове благо у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості, за винятком 689 грн (п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України), у розмірі 9.447.391,27 грн (т. 1, а.с. 43-44).

Наказом ГУ ДФС у Харківській області № 746 від 06.02.2018 року призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року (т. 1, а.с. 33), копія якого отримана позивачем 13.02.2018 року (т. 1, а.с. 34-35).

Актом № 986/20-40-13-14-08/ від 19.03.2018 року, що складений за результатами проведеної перевірки платника податків ОСОБА_1 , встановлено, що останній в порушення п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 ПК України отриманий у 2016 році дохід у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 9.337.391,27 грн не задекларував, податок на доходи фізичних осіб за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 ПК України, у сумі 1.700.530,43 грн не сплатив. Крім того, в порушення п. 16-1 розділу ХХ ПК України з отриманого доходу платником податків не сплачений військовий збір (т. 1, а.с. 45-54).

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Згідно з п.п. 163.1.1 та 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами п.п 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Відповідно до п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2017 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом;

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.

Відсутність в п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, була усунена шляхом внесення змін Законом України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 року.

Законом України від 09.04.2015 року № 321- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань», положення якого набрали чинності 07.05.2015 року, підрозділ 1 розділу ХХ «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБ України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБ України станом на 01.01.2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2014 року.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що відповідно до умов вищеозначених договорів про внесення змін до договорів кредиту від 18.08.2008 року № 805/6/18/8-10 та від 13.10.2008 року № 805/6/18-8/-136 при зміні валюти заборгованості позивача по двох договорах кредиту їх сторонами не вирішувалися питання щодо прощення (анулювання) різниці між основною сумою боргу ОСОБА_1 за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБ України на дату зміни валюти зобов`язання (відповідно, - на 08.05.2015 року та 08.06.2015 року) за таким кредитом з іноземної валюти у гривні, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБ України станом на 01.01.2014 року.

Зміна валюти заборгованості за договорами кредитів здійснювалася шляхом видачі позивачу ОСОБА_1 кредитів в національній валюті. Сторони також визначились про те, що якщо ОСОБА_1 не пізніше 05.06.2016 року здійснить погашення певних сум кредитів в національній валюті та щомісяця буде сплачувати строкові (поточні) проценти за користування кредитами, учасники договору укладають договори, в яких визначають розмір заборгованості по кредитним договорам, що підлягає анулюванню (прощенню) і при цьому ОСОБА_1 набуває обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів.

З такими умовами договорів про внесення змін до договорів кредиту позивач був ознайомлений та з ними згодний, про що свідчить його підпис у договорах.

Договір від 01.08.2016 року про внесення змін до договору кредиту від 13.10.2018 року також не містить посилань на те, що учасниками цього договору вирішувалось питання щодо прощення (анулювання) різниці між основною сумою боргу ОСОБА_1 за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБ України на дату зміни валюти зобов`язання (на 08.05.2015 року) за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБ України станом на 01.01.2014 року.

Колегія суддів зазначає, що доказування в адміністративному судочинстві, це врегульована правовими нормами діяльність адміністративного суду та учасників адміністративного процесу щодо збирання і закріплення, перевірки і оцінки доказів. Предметом доказування є те, що необхідно доказувати щодо кожної адміністративної справи. В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 77 КАС України сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що підставою звернення позивача до суду слугує його впевненість про те, що після укладання в 2015 та 2016 роках договорів про внесення змін до договорів кредиту 12.06.2016 року відбулось анулювання (прощення) банківською установою різниці між основною сумою його боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБ України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБ України станом на 01.01.2014 року.

Разом з тим, судам першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано доказів, які б безспірно посвідчували юридичні факти, які покладені в обґрунтування вимог адміністративного позову.

Так, судам першої та апеляційної інстанцій позивачем не надано доказів про те, що станом на 01.01.2014 року його основна заборгованість перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» за договорами кредиту складала, відповідно, 535.260,35 доларів США та 201.025,91 доларів США.

Також судам не надано доказів на підтвердження того факту, що суми, що були анулюванні (прощенні) банківською установою (12.06.2016 року, як стверджує позивач), є саме різницею між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБ України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБ України станом на 01.01.2014 року.

У наведеному позивачем в позовній заяві алгоритму розрахунку сум анульованої (прощенної) основної заборгованості перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» за договорами кредиту відсутні посилання на означені докази.

При цьому, колегія суддів зауважує, що судом розглядом справи встановлено, що суми боргу за договорами кредиту станом на дати анулювання (прощення) зменшились в порівнянні з їх розміром станом на дати зміни валюти кредиту, оскільки за умовами договорів про внесення змін до договорів кредиту, обов`язковою умовою прийняття банківською установою рішень про анулювання (прощення) заборгованості є факт часткового погашення позивачем ОСОБА_1 сум кредиту у національній валюті.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що за умовами договорів про внесення змін до договорів кредиту, з якими погодився позивач, сторони договорів дійшли згоди про те, що при зміні валюти кредиту у національну валюту розмір заборгованості за договорами визначається з урахуванням нарахованих процентів.

Твердження позивача про те, що основна сума боргу станом на 12.06.2015 року у розмірі 535.260,35 доларів США становила 11.251.172,56 грн, не відповідають умовам договору про внесення змін до договору кредиту від 08.06.2015 року, яким (за згодою сторін) визначено, що зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі кредиту в сумі 13.381.806 грн (535.260,35 доларів США + 11,89 доларів США, сума розрахована по прогнозованому курсу: 25 грн за 1 долар США). При цьому, за умовами договору анулювання (прощення) заборгованості (11.251.172,56 грн) можливо лише у випадку погашення ОСОБА_1 до 05.06.2016 року заборгованості у розмірі 4.000.000 грн. В свою чергу, - 11.251.172,56 грн - 4.000.000 грн дорівнює 7.251.172,56 грн., а не 4.276730,20 грн, як зазначено позивачем.

З аналогічних підстав не відповідають умовам договору про внесення змін до договору кредиту від 08.05.2015 року твердження позивача проте, що основана сума боргу у розмірі 201.025,91 долар США станом на 12.06.2015 року становила 4.225.564,63 грн.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованим в Мінюсті України 30.01.2015 року за № 111/26556, затверджений Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку.

Підпунктом 1.1 цього Порядку встановлено, що цей рядок визначає порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок) відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Згідно із Податкового розрахунку (за формою 1-ДФ) сум доходу, нарахованого на користь позивача банківською установою, у 3 кварталі 2016 року на користь ОСОБА_1 нарахований дохід у розмірі 9.447.739,27 грн.

Матеріали справи, дані, встановлені судовим розглядом справи, підтверджують ту обставину, що означений дохід є сумами анульованої (прощеної) у 3 кварталі 2016 року заборгованості (п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України) позивача перед ПАТ «УКРСОЦБАНК» за кредитними договорами: від 18.08.2008 року № 805/6/18/8-109 та від 13.10.2008 року № 805/6/18/8-136.

За даними, встановленими контролюючим органом під час проведення перевірки, загальний річний оподаткований дохід позивача за 2016 рік складає 9.447.391,27 грн, згідно п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18%, тобто сума податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті в бюджет платником самостійно - 1.700.530 грн.

Правилами, передбаченими п. 119.2 ПК України, встановлено, що за неподання, подання з порушенням установлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями чи з помилками форми № 1-ДФ, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, до платника податків застосовують штраф.

Учасниками справи судам першої та апеляційної інстанцій не надано доказів, які б безспірно підтвердили той факт, що платником податків ПАТ «УКРСОЦБАНК» форма № 1-ДР по відношенню до позивача ОСОБА_1 подана з недостовірними відомостями або помилками та такі недостовірні відомості та помилки призвели до зменшення його податкових зобов`язань.

Підсумовуючи наведене в його сукупності, колегія судій дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ГУ ДФС у Харківській області та скасування судового рішення в частині скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 17.04.2018 року № , оскільки вважає, що позивач в процесі розгляду та вирішення справи не довів обґрунтованості вимог свого адміністративного позову.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПК України унормовано, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Законом України від 28.12.2014 року № 71-VIII ,»Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71), який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ПК України, зокрема у частині оподаткування військовим збором.

Відповідно до п. 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Відповідно до п.п. 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПК України, за ставкою, визначеною п.п 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).

Зокрема, п.п. 168.1.1 пу. 168.1 ста. 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов`язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.

Разом з цим, платник, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити військовий збір з таких доходів (п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст.168 ПК України).

Підпунктом 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету згідно зі статті 171 ПК України з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника; з інших доходів є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) збору до бюджету.

Відповідно до п.п 1.6. п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 ПК України.

За відсутністю підстав для задоволення вимог адміністративного позову в частині скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 17.04.2018 року № , колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 в частині скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 17.04.2018 року № .

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, керуючись п.п 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує судове рішення та приймає нове - про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5-10, 292, 308, 311, 313, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка
Постанова у повному обсязі складена і підписана 01 листопада 2019 року.