Справа № 640/7371/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7371/19 Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Пилипенко О.Є., Файдюка В.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Систем Лоджистік» (далі також - позивач, платник податків) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ДПІ, податковий орган), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Казначейської служби висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн з відповідного бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом протиправно не здійснюється повернення помилково сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств станом на 2019 рік у розмірі 19 663 525,00 грн. за заявами позивача, що суперечить ст. 43 Податкового кодексу України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 24.07.2019 р. позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невжиття передбачених ст. 43 Податкового кодексу України заходів, спрямованих на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Казначейської служби висновок про повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн з відповідного бюджету.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 р. ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві замінено на її правонаступника ГУ ДФС у м.Києві.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на помилковість тверджень суду першої інстанції про те, що позивач звертався із заявами про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток від 09.04.2014 р. № 0922, від 22.12.2014 р. № 30406/10, від 13.03.2015 р. № 1373/10, від 10.05.2017 р. № 594, від 01.06.2017 р. № 720, від 27.12.2017 р. № 1500, від 12.09.2018 р. № 28, оскільки позивач перебував на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві починаючи з 07.07.2017 р. Подальший розгляд заяв позивача від 27.12.2017 р. № 1500 та від 12.09.2018 р. № 28 здійснювався ГУ ДФС у м.Києві, оскільки до компетенції ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві не належить розгляд заяв щодо повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Також апелянт зазначає, що сума переплати в розмірі 19 663 525,00 грн складається з суми 11 997 817,00 грн, яка виникла до 01.04.2015 р., тобто понад 1095 днів, а тому поверненню не підлягає та суми 7 665 708,00 грн, яка за своєю суттю не є надміру сплаченим зобов`язанням, оскільки на дату зарахування не перевищувала нарахованих сум грошових зобов`язань, підтвердження чого можливо встановити лише під час контрольно-перевірочних заходів, які призначено наказом ГУ ДФС у м.Києві від 26.062019 р. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано відзив та додаткові пояснення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване рішення. Вважає, що позивачем дотримано 1095 денний строк на звернення із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань, а кошти в сумі 7 665 708,00 грн є надміру сплаченими коштами.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2011-2016 роках ТОВ «Транс Систем Лоджистік» перебувало на обліку в Донецькому відділенні Офісу ВПП ДФС (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС).

З 11.01.2017 року по 10.07.2017 року ТОВ «Транс Систем Лоджистікс» перебувало на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

З 07.07.2017 року ТОВ «Транс Систем Лоджистікс» перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до витягу з електронного кабінету позивача по коду 00 (податок на прибуток приватних підприємств), станом на 2019 рік рахується переплата в сумі 19 663 525,00 грн.

У зв`язку зі змінами у законодавстві, які внесено Законом України від 05.07.2012 року № 5083-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні», позивачем сплачено авансові внески з податку на прибуток підприємств, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями у зв`язку із чим у позивача виникла переплата.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявами про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток: від 09.04.2014 року №0922; від 22.12.2014 року №30406/10; від 13.03.2015 року №1373/10; від 10.05.2017 року № 594; від 01.06.2017 року № 720; від 27.12.2017 року №1500; від 12.09.2018 року №28.

На звернення ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» від 27.12.2017 р. №1500 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 28.12.2017 року №65463/10с) щодо повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток Головним управлінням ДФС у м. Києві надано відповідь листом від 19.01.2018 року №2313/10/26-15-12-03-11, в якому повідомлено позивача, що відомості про проведення облікових операцій в інтегрованій картці платника з податку на прибуток та правомірність виникнення переплати за 2013-2016 роки в Головному управлінні ДФС у м. Києві - відсутні. У листі також зазначено, що питання щодо повернення надміру сплачених сум буде розглянуто після отримання інформації з Донецького відділення Офісу ВПП ДФС.

Також, у зв`язку з надходженням заяви ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» від 27.12.2017 р. № 1500, Головним управлінням ДФС у м. Києві направлено запит до Донецького відділення Офісу ВПП ДФС від 19.01.2018 року №2763/7/26-15-12-03-17 з проханням надати усі картки особового рахунку підприємства за період перебування ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» на обліку в Донецькому відділенні Офісу великих платників податків ДФС (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС) з 01.01.2013 року по 01.01.2017 року за кодом бюджетної класифікації 1102 та надати інформацію щодо проведених контрольно-перевірочних заходів за вищезазначені періоди.

ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» звернулось листом від 19.03.2018 р. № 14 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 26.03.2018 року №17682/10) про повернення надміру сплаченої суми податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 19 872 061,00 грн.

ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» звернулось листом від 10.08.2018 року №26 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 20.08.2018 року №58352/10) до ГУ ДФС у м. Києві про повернення переплати з податку на прибуток на розрахунковий рахунок.

Листом Головного управління ДФС у м. Києві від 30.08.2018 року №54642/10/26- 15-12-03-11 повідомлено позивача про відсутність відомостей про проведення облікових операцій в інтегрованих картках платника з податку на прибуток за період 2013-2016 роки та повторне направлення запиту до попереднього місця обліку ТОВ «Транс Сістем Лоджистік». Також запропоновано подати нову заяву щодо повернення переплати з податку на прибуток після отримання інтегрованої картки платника (ІКП).

Головним управлінням ДФС у м. Києві направлено лист від 31.08.2018 р. №38240/7/26-15-12-03-10 до Північного відділення Маріупольської ОДГП ГУ ДФС у Донецькій області, яким повторно запитано інформацію в ІКП та проведені контрольно-перевірочні заходи щодо ТОВ «Транс Сістем Лоджистік».

Північне відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на запит ГУ ДФС у м. Києві від 31.08.2018 р. №38240/7/26-15-12-03-10 надано відповідь від 03.09.2018 р. №7292/10/05-19-62-07, в якому зазначено про відсутність даних за кодом бюджетної класифікації 1102 ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» та про направлення листа до Головного управління ДФС у Донецькій області в частині здійснення контрольно-перевірочних заходів.

Головне управління ДФС у Донецькій області листом від 16.10.2018 р. №10286/7/05-99-14-15 повідомило ГУ ДФС у м. Києві, що за період, в якому підприємство знаходилось на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, а саме, з 11.01.2017 р. по 10.07.2017 р. планових та позапланових перевірок не проводилося.

ТОВ «Транс Сістем Лоджистік» звернулось листом від 12.09.2018 р. № 28 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 12.09.2018 р. №74631/10) до ГУ ДФС м. Києві про повернення переплати з податку на прибуток в сумі 19 664 006,00 грн. на розрахунковий рахунок підприємства.

Головним управлінням ДФС у м. Києві листом від 20.09.2018 р. №67041/10/26-15-12-03-11 повідомлено, що переплата у сумі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 р., тобто понад 1095 днів та що питання щодо перерахування надміру сплачених сум з податку на прибуток може бути розглянуто після здійснення контрольно-перевірочних заходів.

Листом Головного управлінням ДФС у м. Києві від 16.10.2018 р. №82495/10/26-15-12-03-11 у відповідь на лист позивача від 27.09.2018 р. № 29 повідомлено про залишення без розгляду вказаної заяви про повернення сплачених сум з податку на прибуток підприємств за напрямом перерахування коштів.

Вважаючи бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо невжиття передбачених заходів, спрямованих на повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у ТОВ «Транс Систем Лоджистік» наявна переплата з податку на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн, однак відповідачем не вчинялося жодних дій щодо повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань, чим допущено протиправну бездіяльність.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 17.1.10 п. 17.2 ст. 17 ПК України платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1).

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п. 43.2 ст. 43 ПК України).

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст. 43 ПК України).

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (п. 43.4 ст. 43 ПК України).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (п. 43.5 ст. 43 ПК України).

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6 ст. 43 ПК України).

Положеннями «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року № 1146 (далі - Порядок № 1146), визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення. У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштiв, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов`язання та пені (податкового боргу) з iнших платежiв, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно вiд виду бюджету; 3) готiвкою за чеком у разi вiдсутностi у платника податкiв рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку; 6) для подальших розрахункiв як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на небюджетний рахунок з облiку коштiв забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою) (п.п. 5, 6 Порядку).

Разом з тим, за змістом пунктів 7, 8 Порядку № 1146, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань (крім грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку. Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку. У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно із ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

Судом першої інстанції встановлено, що факт наявності у позивача надміру сплачених грошових зобов`язань у розмірі 19 663 525,00 грн. відповідачем не заперечується та не спростований. До того ж, жодних доказів, які б свідчили про невизнання показників декларацій позивача або неприйняття декларацій позивача, відповідачем не надано, а судом таких обставин не виявлено.

Натомість у ТОВ «Транс Систем Лоджистік» наявна переплата за податком на прибуток підприємств у розмірі 19 663 525,00 грн., що підтверджується витягом з електронного кабінету та актами звірки (а.с. 89-100 т.1). Також встановлено відсутність у позивача податкового боргу, що також не заперечується відповідачем. Переплата виникла внаслідок сплати позивачем авансових платежів, що підтверджується платіжними дорученнями: №11 від 16.01.2013 р. на суму 4 170 000,00 грн; № 91 від 15.02.2013 р. на суму 4 170 000,00 грн; № 167 від 14.03.2013 р. на суму 2 000 000,00 грн; №193 від 22.03.2013 р. на суму 1 750 000,00 грн; № 250 від 04.04.2013 р. на суму 1 000 000, 00 грн; № 266 від 12.04.2013 р. на суму 1 000 000, 00 грн; № 290 від 19.04.2013 р. на суму 500 000,00 грн; №305 від 26.04.2013 р. на суму 1 230 000,00 грн; № 353 від 17.05.2013 р. на суму 1 500 000,00 грн ; №371 від 24.05.2013 р. на суму 2 000 000,00 грн ; № 378 від 27.05.2013 р. на суму 250 000,00 грн; № 421 від 07.06.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №444 від 13.06.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; № 475 від 21.06.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; № 483 від 26.06.2013 р. на суму 750 000,00 грн; № 484 від 26.06.2013 р. на суму 2 000 000,00 грн; № 539 від 11.07.2013 р. на суму 500 000,00 грн; №570 від 19.07.2013 р. на суму 1 220 000,00 грн; № 606 від 31.07.2013 р. на суму 2 000 000,00 грн; № 658 від 15.08.2013 р. на суму 500 000,00 грн; №685 від 23.08.2013 р. на суму 1 250 000,00 грн; №756 від 13.09.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №775 від 17.09.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №780 від 18.09.2013 р. на суму 100 000,00 грн; №785 від 19.09.2013 р. на суму 800 000,00 грн; №800 від 25.09.2013 р. на суму 1 831 000,00 грн; № 9 від 30.09.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №88 від 17.10.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №127 від 25.10.2013 р. на суму 1 650 000,00 грн; № 194 від 08.11.2013 р. на суму 2 000 000,00 грн, №270 від 26.11.2013 р. на суму 1 740 000,00 грн, №326 від 06.12.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №337 від 09.12.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; № 388 від 20.12.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №414 від 26.12.2013 р. на суму 732 000,00 грн; № 418 від 27.12.2013 р. на суму 1 000 000,00 грн; №59 від 02.01.2014 р. на суму 1 000 000,00 грн.; №68 від 27.01.2014 р. на суму 740 000,00 грн; № 85 від 30.01.2014 р. на суму 250 000,00 грн; №112 від 07.02.2014 р. на суму 1 000 000,00 грн; №144 від 14.02.2014 р. на суму 1 000 000,00 грн; №163 від 21.02.2014 р. на суму 500 000,00 грн; №175 від 26.02.2014 р. на суму 991 000,00 грн.

Так, позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток: від 09.04.2014 року №0922; від 22.12.2014 року №30406/10; від 13.03.2015 року №1373/10; від 10.05.2017 року № 594; від 01.06.2017 року № 720; від 27.12.2017 року №1500; від 12.09.2018 року №28.

Водночас, відповідач у своїх відповідях на вказані заяви посилався на: необхідність отримання інформації від Північного відділення Маріупольської ОДГП ГУ ДФС у Донецькій області щодо відомостей ІКП та про проведені контрольно-перевірочні заходи щодо ТОВ «Транс Сістем Лоджистік»; необхідність проведення контрольно-перевірочних заходів та те, що заяву позивачем подано поза межами 1095 днів, встановленим Податковим кодексом України.

З огляду на викладене, відповідачем не вчинялося жодних дій, передбачених статтею 43 ПК України.

Так, відповідно до останньої заяви позивача від 27.09.2018 року №29 товариство просить відповідача повернути надміру сплачену суму з податку на прибуток підприємств за напрямом перерахування коштів у розмірі 19 664 006,00 грн.

Водночас, листом ГУ ДФС у м. Києві від 16.10.2018 року №82495/10/26-15-12-03-11 залишену таку заяву без розгляду посилаючись на те, що переплата в сумі 7 666 189,00 грн. виникла за наслідками подання ТОВ «Транс Систем Лоджистікс» податкової декларації з податку на прибуток: за 2015 рік (реєстр. № від 27.02.2016 року), в якій зменшено податкове зобов`язання в сумі 6 627 950,00 грн. (додатком ЗП зменшено зобов`язання на суму нарахованих щомісячних авансових внесків 9 265 584,00 грн.); за І півріччя 2016 року (реєстр. № від 28.07.2016 року) товариством задекларовано зменшення податкового зобов`язання на суму 745 479,00 грн.; за І півріччя 2017 року (реєстр. № від 08.08.2017 року) товариством задекларовано зменшення податкового зобов`язання на суму 292 760,00 грн.

Тобто, на думку відповідача, переплата виникла за рахунок декларування до зменшення раніше нарахованих та сплачених податкових зобов`язань, а не за рахунок суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату (авансовий внесок сплачувався у порядку і строки, встановлені для місячного податкового періоду).

Разом з тим, відповідачем зазначено, що переплата у розмірі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 року, а тому заяву позивача залишено без розгляду.

На момент звернення до суду із позовною заявою встановлено, що відповідно до витягу з електронного кабінету ТОВ «Транс Систем Лоджистік» обліковується переплата у розмірі 19 663 525,00 грн.

Відповідач вказує на те, що сума переплати у розмірі 19 663 525,00 грн. складається з суми 11 997 817, 00 грн., яка виникла до 01.04.2015 р., тобто понад 1095 днів з огляду на що, поверненню не підлягає, та суми 7 665 708,00 грн., яка, на думку відповідача, не є за своєю суттю надміру сплаченим грошовим зобов`язанням, оскільки на дату зарахування не перевищувала нарахованих сум грошових зобов`язань, підтвердження чого можливо встановити лише під час проведення контрольно-перевірочних заходів, які призначено наказом ГУ ДФС у м. Києві від 26.06.2019 року №8720.

Водночас, суд звертає увагу, що жодних доказів, які б свідчили про невизнання показників вищенаведених у листі ГУ ДФС у м. Києві від 16.10.2018 року №82495/10/26-15-12-03-11 декларацій, поданих позивачем або неприйняття декларацій, відповідачем суду не надано.

Належних доказів, що позивачем пропущено строк подання заяви у 1095 днів та того, що переплата у розмірі 11 997 817,00 грн. виникла до 01.04.2015 року, відповідачем суду також не надано.

Суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованими твердження відповідача про необхідність проведення контрольно-перевірочних заходів для повернення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання у розмірі 7 665 708,00 грн., з огляду на те, що норми чинного законодавства не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки.

У постанові від 13.11.2018 року у справі №826/16004/17 Верховним Судом зауважено, що ухваленню відповідного висновку (про повернення надміру сплачених коштів) має передувати перевірка поданої платником заяви про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, яка, в розумінні податкового законодавства, не є податковою перевіркою в значенні статті 75 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, положеннями ст. 43 ПК України не передбачено обов`язку платника податків щодо подання повторних заяв про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, у разі зменшення суми переплати, а тому подання позивачем однієї заяви є достатньою підставою для вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на повернення платнику податків надміру сплачених грошових зобов`язань.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на повернення з бюджету надмірно сплаченої суми по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств саме у розмірі 19 663 525,00 грн.

Суд першої інстанції також вірно зазначив, що у період з 2011-2016 роки та 2017 рік ТОВ «Транс Систем Лоджистік» перебувало на обліку в Донецькому відділенні Офісу ВПП ДФС (СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС), у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, що відповідно до змісту листів відповідача позивачу було перешкодою для своєчасного отримання відомостей про проведення облікових операцій в інтегрованій картці платника з податку на прибуток, оскільки відповідні обставини не спростовують права платника податку на повернення надміру сплачених сум податків в порядку, визначеному ст. 43 ПК України, а відтак не звільняють відповідний податковий орган від обов`язку вчинити дії щодо повернення позивачу надміру сплачених сум.

Оскільки за позивачем обліковується надмірна сплата податку, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивачем подано письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, в той час, як податковим органом не підготовлено висновку про їх повернення та не подано такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у спірних правовідносинах саме податковий орган, не виконавши покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України обов`язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відповідно вчинив протиправну бездіяльність, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на пропущення позивачем 1095 строку для повернення надміру сплачених коштів, оскільки датою виникнення надміру сплаченої суми в розумінні п. 43.3 ст. 43 ПК України вважається саме дата подання податкової декларації за звітний період 2014 рік, а не дата фактичного перерахування авансових внесків до Державного бюджету (дата відповідних платіжних доручень).

Відтак слід вважати, що право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань виникло у позивача саме після подання підсумкової податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, оскільки лише після подання останньої сплачені авансові внески отримали статус надміру сплачених грошових зобов`язань.

Окрім того, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції позивач, починаючи з 2017 року звертався із заявами: від 27.12.2017 р. № 1500, від 19.03.2018 р. № 14, від 10.08.2018 р. № 26, від 12.09.2018 р. № 28, від 27.09.2018 р. № 29, що свідчить про те, що ним дотримано 1095 денний строк для повернення надміру сплачених коштів.

В той же час, реорганізація ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві у ГУ ДФС у м.Києві не може бути підставою для звільнення відповідача як суб`єкта владних повноважень від обов`язку щодо розгляду неодноразово поданих заяв позивача щодо повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, які були подані ним після постановки на облік, починаючи з 07.07.2017 р.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є. Пилипенко

В.В.Файдюк