Справа № 420/5284/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5284/19
УХВАЛА

Про повернення позовної заяви

30 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О. про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О. про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019р. вищеозначену позовну заяву, відповідно до положень ст.169 КАС України, було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст.160,161 КАС України. Зокрема, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, у тому числі, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019рік" від 23 листопада 2018року №2629-VIII (зі змінами та доповненнями), з 1 січня 2019року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1921грн.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності, є однією вимогою, суд дійшов висновку, що за звернення до суду з даним адміністративним позовом позивач - ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за кожну вимогу немайнового характеру, що становить 1536,80грн.

При цьому, викладене ОСОБА_1 в адміністративному позові клопотання щодо звільнення від сплати судового збору по суті, є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до положень ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що умовою зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат є незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони, незалежно від того, чи є сторона фізичною особою чи юридичною.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що вказані норми законодавства встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статтей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 КАС України) усіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, у зв`язку з чим застосування інституту звільнення від сплати судового збору можливе у разі тяжкого фінансового становища сторони.

Між тим, суд вважає за доцільне зауважити, що з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, котрі свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи про рівень доходу позивача, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження, тощо.

Водночас, як з`ясовано судом, позивачем - ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження тяжкого фінансового становища, а відтак клопотання про звільнення від сплати судового збору, на думку суду, не є обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Також, відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Натомість, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 до позовної заяви не додано її копії відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), при цьому, позивачем - ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Пунктом 11 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Натомість, позивачем до позовної заяви не додано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

18.09.2019р. на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2019р. про залишення позовної заяви без руху, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява (вхід.№33634/19) щодо звільнення від сплати судового збору, та надання додаткового часу для усунення інших недоліків позовної заяви, до якої позивачем додано Довідку щодо перебування пенсіонера ОСОБА_1 на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м.Одесі в Одеській області, та отримання у січні 2019р. пенсії у розмірі 2082,85грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2019р., заяву позивача - ОСОБА_1 (від 18.09.2019р. вхід.№33634/19) щодо продовження терміну виконання Ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019р., задоволено. Продовжено позивачу - ОСОБА_1 строк для усунення, визначених Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019р., недоліків. Повідомлено позивача - ОСОБА_1 про необхідність протягом десять днів з дня отримання даного судового рішення, усунути визначені Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019р. недоліки. Роз`яснено позивачу - ОСОБА_1 , що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

04.10.2019р. на виконання вимог ухвали суду від 10.09.2019р. про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням ухвали суду від 23.09.2019р., від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла заява (вхід.№36367/19) про звільнення від сплати судового збору, з наданням додатково часу для усунення інших недоліків.

При цьому, суд не вбачає законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви позивача - ОСОБА_1 (від 04.10.2019р. вхід.№36367/19), оскільки судом не встановлено жодних обставин за наявності котрих ОСОБА_1 була позбавлена можливості усунути у повному обсязі, визначені в Ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019р. про залишення позовної заяви без руху, недоліки, зокрема, подання до Одеського окружного адміністративного суду уточненого адміністративного позову, з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копіями для відповідача, та копіями доданих до нього документів; доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що позивачем, у встановлений судом термін недоліки позовної заяви, у повному обсязі, не усунено, що відповідно є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 до судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О. про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, повертається позивачеві, відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О. про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Харченко Ю.В.