Справа № 640/9375/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2019 року № 640/9375/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі по тексту - позивач, РВ ФДМ по м. Києву) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.03.2019 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2018 року позивач готувався до укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, обов`язковою умовою для укладення якого була реєстрація позивача в реєстрі платників податку на додану вартість.

Позивач посилається на те, що за результатами подання реєстраційної заяви платника ПДВ, 02.08.2018 отримав витяг з реєстру платників ПДВ, проте нові реквізити рахунка в СЕА ПДВ були відсутні.

Внаслідок укладення 18.07.2018 договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, 15.08.2018 на рахунок позивача надійшли грошові кошти від продажу, а 21.08.2018 позивачем з поточного рахунку перераховано, зокрема, 1 457 680,00 грн. ПДВ за серпень 2018 року на єдиний відомий на той час рахунок.

Також позивач стверджує, що 27.08.2018 до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) подано на реєстрацію податкову накладну №1 від 15.08.2018, проте отримано квитанцію № 1: документ не прийнято.

Як стало відомо позивачу, кошти ПДВ на рахунку в СЕА ПДВ 2744 не виконали функцію поповнення податкового ліміту, оскільки в той період позивачу був відкритий новий рахунок в СЕА ПДВ 2744, на який і необхідно було перераховувати 1 457 680 грн. для поповнення податкового ліміту.

Позивач також зазначає, що вживав необхідні заходи для зарахування таких коштів на рахунок, зрештою кошти надійшли на рахунок 17.09.2018, декларацію та розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2018 року подано 20.09.2018, а 27.09.2018 податковий ліміт поповнено і 28.09.2018 податкову накладну №1 від 15.08.2018 зареєстровано в ЄРПН.

Враховуючи викладене, позивач вказує на те, що втратив час для своєчасної реєстрації податкової накладної.

Представник ГУ ДФС у м. Києві у відзиві на позовну заяву посилається на те, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, в порядку п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН позивача за серпень 2018 року, якою встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, у результаті чого податкова накладна, виписана позивачем за перевіряємий період, зареєстрована з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме: порушено терміни реєстрації податкової накладної №1 від 15.08.2018 №1 на загальну суму ПДВ 1 457 680 грн.

За результатами перевірки складено акт від 18.02.2019 № 1583/26-15-12-07-20/19030825 та винесено податкове повідомлення-рішення від 13.03.2019 № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% на загальну суму 291 536 грн.

Представник відповідача також посилається на те, що п. 1201.1 ст. 1201 ПК України не передбачає можливість звільнення від відповідальності в залежності від факту вини платника податків.

Отже, стверджуючи про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у звязку з анулюванням реєстрації платника ПДВ рішенням від 26.06.2018 № 3/26-59-12-01-24 (т. 1 а.с. 13), а також підготовкою до укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, обов`язковою умовою для укладення якого була реєстрація позивача в реєстрі платників ПДВ, 10.07.2018 позивачем подано реєстраційну заяву платника ПДВ (т. 1 а.с. 21-21).

18.07.2018 між позивачем та ТОВ «Нікарт» укладено договір купівлі-продажу окремого майна - нежитлових приміщень державної власності шляхом викупу (т. 1 а.с. 24-25), кошти за яке 15.08.2018 надійшли на рахунок позивача.

02.08.2018 позивачем отримано витяг з реєстру платників ПДВ (т. 1 а.с. 23), проте нові реквізити рахунка в Системі електронного адміністрування (далі - СЕА) ПДВ були відсутні, що не заперечується відповідачем.

21.08.2018 позивачем на підставі платіжного доручення від 20.08.2018 № 408 (т. 1 а.с. 30) з поточного рахунку НОМЕР_1 перераховано 1 457 680,00 грн. ПДВ за серпень 2018 року, як стверджує позивач та що не спростовано відповідачем, на єдиний відомий на той час рахунок - НОМЕР_2 .

Листом від 23.08.2018 № 30-08/8566 позивач звернувся до ДФС України, в якому зазначив, що 21.08.2018 перерахував для поповнення ліміту реєстрації в СЕА ПДВ за серпень 2018 року кошти у розмірі 1 457 680 грн. на електронний рахунок НОМЕР_2 в Казначействі України, проте ліміт не поповнився, у зв`язку з чим, а також обмеженим терміном реєстрації податкової накладної (30.08.2018) в ЄРПН, позивач просив сприяння в зарахуванні коштів у вказаній сумі для поповнення ліміту реєстрації в СЕА ПДВ.

Як стверджує позивач, відповіді на вказаний лист він так і не отримав.

27.08.2018 позивачем до ЄРПН подано на реєстрацію податкову накладну від 15.08.2018 № 1 (т. 1 а.с. 31), проте позивач отримав квитанцію № 1 (т. 1 а.с. 32): документ не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (1457680) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові/накладні (666,52).

При цьому, позивач посилається на те, що йому стало відомо, що кошти ПДВ на рахунку в СЕА ПДВ 2744 не виконали функцію поповнення податкового ліміту, оскільки у той період позивачу відкритий новий рахунок в СЕА ПДВ 2744, на який необхідно було перераховувати 1 457 680 грн. для поповнення податкового ліміту.

З огляду на наведене, позивач стверджує, що 28.08.2018 незадекларовані для сплати до бюджету кошти ПДВ у зазначеній сумі списано на бюджетний рахунок НОМЕР_3, що також не заперечується відповідачем.

Листом від 30.08.2018 № 30-08/8731 (т. 1 а.с. 34) позивач звернувся до відповідача з проханням, відповідно до п. 43.2 ст. 43 ПК України, перерахувати кошти ПДВ з бюджетного рахунка НОМЕР_3 на рахунок в СЕА ПДВ 2744.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що кошти на вказаний рахунок надійшли 17.09.2018, а декларацію та розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за серпень 2018 року (т. 1 а.с. 35-36) позивачем подано 20.09.2018, що підтверджується відповідними квитанціями (т. 1 а.с. 37-38).

У свою чергу, податковий ліміт поповнено 27.09.2018, а 28.09.2018 податкову накладну №1 від 15.08.2018 зареєстровано в ЄРПН, про що свідчить квитанція №1 від 01.10.2018. (т. 1 а.с. 40)

В наступному, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України, в порядку п. 76.3 ст. 76 ПК України, відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН позивача за серпень 2018 року, за результатами якої складено акт від 18.02.2019 № 1583/26-15-12-07-20/19030825 (т. 1 а.с. 42).

Вказаним актом встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних за серпень 2018 року, визначених п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: податкову накладну №1 від 15.08.2018 на загальну суму ПДВ 1 457 680 грн. зареєстровано в ЄРПН 28.09.2018, що призвело до порушення граничних термінів реєстрації на 28 днів.

13.03.2019 на підставі такого акту ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № (т. 1 а.с. 43), яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% на загальну суму 291 536 грн.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у м. Києві, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Аналізуючи доводи позивача, заперечення представника відповідача, а також наявні в матеріалах справи докази у їх взаємозв`язку, суд виходить з наступного.

За змістом п. 201.10. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, податкову накладну №1 від 15.08.2018 позивач мав зареєструвати в ЄРПН до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вона складена - до 31.08.2018.

Відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема: 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Так, склад податкового правопорушення за висновком податкового органу полягає у порушенні строків реєстрації позивачем податкової накладної від 15.08.2018 № 1 на 28 днів.

Водночас, відповідно до ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу змісту вказаної норми вбачається, що визначальною кваліфікуючою ознакою податкового правопорушення є саме протиправність поведінки (дії чи бездіяльності) платника податків, а в межах спірних правовідносин - протиправність поведінки позивача щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у встановлені строки.

Інакше кажучи, для підтвердження факту нереєстрації податкової накладної необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на таку реєстрацію.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при реєстрації податкової накладної, не можуть за висновком суду бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 1201.1 ст. 1201 ПК України.

За таких умов, суд не може прийняти до уваги твердження представника відповідача, як на підставу правомірності спірного рішення, на те, що п. 1201.1 ст. 1201 ПК України не передбачає можливість звільнення від відповідальності в залежності від факту вини платника податків.

Як вже встановлено судом, позивач, реалізуючи свій намір зареєструвати податкову накладну №1 від 15.08.2018, перерахував 21.08.2018 зі свого поточного рахунку НОМЕР_1 суму у розмірі 1 457 680 грн. ПДВ за серпень 2018 року на єдиний йому відомий на той час рахунок - НОМЕР_2 для зарахування цих коштів у СЕА ПДВ.

Так, згідно з п. 1 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1177) (далі - Порядок № 569), система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р.) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку. Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі (п. 4 Порядку № 569).

Відповідно до п. 5 Порядку № 569 електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС надсилає Казначейству не раніше ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку.

Казначейство відповідно до вимог статті 69 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) надсилає ДФС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДФС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (п. 6 Порядку № 569).

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідачем не надано суду доказів на підтвердження інформування позивача про нові реквізити його електронного рахунка та, відповідно, обізнаність позивача про них на момент перерахування коштів.

Разом з тим, 27.08.2018, тобто у встановлені ПК України строки, позивачем до ЄРПН подано на реєстрацію податкову накладну №1 від 15.08.2018 (т. 1 а.с. 31), проте документ не прийнято у зв`язку з непоповненням рахунку в СЕА ПДВ.

Крім того, з метою своєчасного зарахування коштів на рахунок у СЕА ПДВ та, як наслідок, своєчасної реєстрації податкової накладної №1 від 15.08.2018 у встановлені ПК України строки - до 31.08.2018, позивач, як вже також встановлено судом, звертався до ДФС України листом від 23.08.2018 № 30-08/8566 та до відповідача листом від 30.08.2018 № 30-08/8731, що додатково свідчить про добросовісність та наміри позивача.

Так само судом встановлено вжиття позивачем заходів для якнайшвидшого поповнення рахунку у СЕА ПДВ та, відповідно, подання позивачем на реєстрацію податкової накладної від 15.08.2018 № 1 на наступний день після надходження таких коштів на рахунок.

Водночас, судом також враховується, що зарахування позивачем на попередній рахунок у СЕА ПДВ не спричинило настання будь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, й, до того ж, самостійно виявлене та усунуте позивачем, кошти спрямовані за належністю, а податкова накладна зареєстрована.

Отже, проаналізувавши у сукупності вказані обставини, в контексті наведених норм, суд вважає, що затримка термінів реєстрації податкової накладної №1 від 15.08.2018 відбулася не з вини РВ ФДМ по м. Києву, що не доводить наявності складу податкового правопорушення у розумінні ст. 109 ПК України.

Відтак, у межах спірних правовідносин має місце недоведеність складу податкового правопорушення, покладеного в основу застосування штрафних санкцій, передбачених п. 1201.1 ст. 1201 ПК України.

Таким чином, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 13.03.2019 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення, і не довів правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, зважаючи на те, що позивачу відстрочено сплату судового збору, судовий збір у розмірі 4 373,04 грн. підлягає стягненню з ГУ ДФС у м. Києві на користь Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись статтями 72 - 77, 139, 241 - 246, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2019 № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Окружного адміністративного суду міста Києва судовий збір у розмірі 4 373 (чотири тисячі триста сімдесят три гривні) 04 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA6084021; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101;39439980; судовий збір, за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, Окружний адміністративний суд міста Києва.

Позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 50-Г, кв. 106, ).

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолжунка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко