Справа № 440/3199/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3199/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії; зобов`язання здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), а саме: яка була нарахована та виплачена йому на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2012 у справі № 1604/2а-1704/11, за період із 15.12.2010 по 31.10.2011, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена йому на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 15.12.2010 по день фактичної виплати пенсії, тобто з 31.05.2019.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії за період з 15.12.2010 по 31.10.2011 на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11, яка з вини відповідача фактично виконана останнім 31.05.2019.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.09.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Звертав увагу на відсутність підстав для обчислення компенсації, оскільки пенсія позивачу в новому розмірі за кожен місяць не нараховувалася, а фактично була обрахована на виконання рішення суду одноразово та виплачена одним платежем, а тому, ця сума не є недоотриманою пенсією. Крім цього, управлінням у межах своїх повноважень здійснено перерахунок на виконання рішення суду, а виплата нарахованих сум проведена без порушення строків та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а саме, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. В Порядку №649 зазначено, що в значенні даного Порядку рішення - це рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на виконання яких стягувачу (фізичній особі) нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів. У спірному випадку початок строку виплати належних позивачу сум пов`язаний з виділенням коштів Пенсійному фонду України для пенсійних виплат на виконання судових рішень, а відтак строки виплат відповідних доходів не порушені /а.с. 21-24/.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2012, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області в перерахунку ОСОБА_1 його пенсій (основної державної та додаткової) відповідно до вимог ст.50, ч.4 ст.54 та ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, з 15.12.2010 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи, щодо захворювання якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.12.2010 року, з урахуванням проведених виплат. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду ІІ групи, щодо захворювання якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.50, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.12.2010 року, з урахуванням проведених виплат /а.с. 13-15/.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії, а 31.05.2019 проведено фактичну виплату у сумі 51290,11 грн, що не заперечується управлінням та підтверджено витягом з ІКІС ПФУ /а.с. 16/.

12.07.2019 позивач звернувся до ГУПФУ в Полтавській області, як правонаступника Глобинського ОУПФУ, із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11 /а.с. 7/.

Листом від 31.07.2019 №3559/Л-02 ГУПФУ в Полтавській області повідомило позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що згідно чинного законодавства нарахування компенсації на суми, які виплачуються за минулий час на підставі рішення суду, не передбачено /а.с.8/.

Не погоджуючись з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (надалі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення).

Суд зауважує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у т.ч., пенсії.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

У даній справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму основної та додаткової пенсії, яка виплачена йому на підставі судового рішення - постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2012.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що суму основної та додаткової пенсії, нарахованої на виконання постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11, ОСОБА_1 вчасно не виплачено, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

А відтак, відмова ГУПФУ в Полтавській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладена у листі від 31.07.2019 №3559/Л-02, є протиправною.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до прохальної частини позову ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії (бездіяльність) ГУПФУ в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії. У той час, відповідачем фактично допущено протиправні дії щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, які вчинені у спосіб надання відповіді листом відповідача від 31.07.2019 №3559/Л-02. Отже, у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Полтавській області.

Суд враховує, що основну та додаткову пенсію позивачу нараховано за період з 15.12.2010 по 31.10.2011, а тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів саме за цей період.

Стосовно посилань відповідача на те, що виплату суми заборгованості позивачу проведено відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави з виконання судових рішень" та постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, якими передбачено інший механізм відшкодування Державним казначейством України коштів за рішенням суду, суд зауважує, що спір у цій справі стосується нарахування компенсації за період з 15.12.2010 по 31.10.2011, а тому спірні відносини не охоплюються дією зазначених нормативно-правових актів.

До того ж, стаття 5 Закону України "Про гарантії держави з виконання судових рішень" гарантує виплату позивачу компенсації за період несвоєчасного виконання рішення суду. Водночас, у даній справі позивач просить виплатити компенсацію на суму несвоєчасно нарахованої з вини відповідача пенсії за період з 15.12.2010 по 31.10.2011.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, а також зобов`язання здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2012, починаючи з 15.12.2010 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 31.05.2019.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії (основної та додаткової), яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 у справі № 2-а-1704/11 з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2012, починаючи з 15.12.2010 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 31.05.2019.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко