Справа № 520/7886/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2019 р. № 520/7886/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/7886/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено в наданні йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, оскільки у позивача наявні документи підтверджуючі виконання ним робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 відкрито спрощене провадження по справі № 520/7886/19 та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 залучено в адміністративній справі № 520/7886/19 в якості другого відповідача Харківську обласну державну адміністрацію.

27.09.2019 від представника Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Також, представник відповідача зазначив, що Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації спірного рішення не приймав та не наділений повноваженнями по видачі посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

10.10.2019 від представника Харківської обласної державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991 населені пункти, в яких виконував роботи позивач не відносяться до зони відчуження.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до експертного висновку Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради № 5111 від 07.05.1992 наявні в ОСОБА_1 захворювання пов`язані із дією іонізованих та інших шкідливих факторів при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв`язку з чим, позивачу з 29.10.1992 встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕ № 149112 від 03.06.1992.

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із заявою, в якій просив надати йому статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З витягу з протоколу 1 засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.10.2018 судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують виконання будь-яких робіт, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження.

Листом № 09-03/1592 від 10.06.2019 управлінням праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації повідомлено позивача, що Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що діє при Харківській обласній державній адміністрації повторно розглянуто надані позивачем документи щодо виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та прийнято відповідне рішення, а саме: "Відмовити ОСОБА_1 у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують виконання будь-яких робіт, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження". Також, у вказаному листі зазначено, що згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ № 106 від 23.07.1991, смт. Народичі, Народницького району, Житомирської області та с. Грезля, Поліського району, Київської області відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження. Згідно ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідної категорії необхідно прожити або відпрацювати у зоні безумовного (обов`язкового) відселення станом на 01.01.1993 рік не менше двох років. Виходячи з вищенаведеного, правових підстав на отримання в ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи немає.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551), який визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

хворим на променеву хворобу внаслідок Чорнобильської катастрофи - на підставі висновку уповноваженої медичної комісії не нижче обласного рівня або спеціалізованої медичної установи Міноборони, МВС, СБУ, які мають відповідну ліцензію МОЗ (далі - експертні комісії), та акта за формою Н-1;

потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) та особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення, - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки 3 і 4);

особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5);

особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6);

особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7);

дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка (додатки 8 - 10);

громадянам інших держав та особам без громадянства, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі переїзду на постійне місце проживання в Україну - відповідно до законодавства;

дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеного (віднесеної) до категорій 1 або 2, або з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 3, смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, а також дружині (чоловіку), якщо та (той) не одружилася (одружився) вдруге, померлого (померлої) громадянина (громадянки), віднесеного (віднесеної) до категорій 1, 2 або 3, смерть якого (якої) пов`язана з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, - на підставі документів про підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, участі у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, відповідного посвідчення (за наявності) та експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

опікуну дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, - на підставі документів про підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного посвідчення (за наявності) та експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

З матеріалів справи судом встановлено, що разом із заявою про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачем надано наступні документи: завірену копію посвідчення про відрядження в смт. Поліське Київської області, виданого Спеціалізованим ремонтно-будівельним управлінням № 6 від 20.09.1989 № К - 24; довідку ЗАТ "Спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство № 6" про оплату праці за роботу в смт. Народичі Житомирської області та с. Гризля Київської області (без номеру та дати); довідку ТОВ "Спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство № 08/22 від 22.08.2018 про заробітну плату за роботу в с. Гризля Поліського району Київської області та в смт. Поліське Київської області; копію довідки про перейменування підприємства (без номеру та дати); копію виписки з наказу Харківського Міськрембудтресту Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління № 6 від 08.08.1988 № 27 про відрядження в смт. Народичі Житомирської області; копію виписки з наказу Харківського Міськрембудтресту № 1 Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління № 6 від 08.09.1989 № 34 про відрядження в смт. Поліське Київської області; копію наказу Харківського Міськрембудтресту Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління № 6 від 02.10.1989 № 36 про подовження відрядження в с. Гризля Київської області.

Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді газозварника, а саме: в період з 12.08.1988 по 27.08.1989 - в смт. Народичі, Народницьккого району, Житомирської області, а з 20.09.1989 по 10.10.1989 - в с. Грезля, Поліського району, Київської області.

Поряд з цим, згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ № 106 від 23.07.1991, смт. Народичі, Народницького району, Житомирської області та с. Грезля, Поліського району, Київської області відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження.

Щодо твердження позивача в позові на ту обставину, що зона обов`язкового відселення входить до складу зони відчуження, суд вважає таке твердження необґрунтованим та безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 791а-XII від 27.02.1991 залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей грунтів, величини перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов`язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров`я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших спеціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих та соціально-побутових відносин територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони. Такими зонами є: 1) зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році; 2) зона безумовного (обов`язкового) відселення - це територія, що зазнала інтенсивного забруднення довгоживучими радіонуклідами, з щільністю забруднення грунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 15,0 Кі/кв. км та вище, або стронцію від 3,0 Кі/кв. км та вище, або плутонію від 0,1 Кі/кв. км та вище, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 5,0 мЗв (0,5 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період; 3) зона гарантованого добровільного відселення - це територія з щільністю забруднення грунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 5,0 до 15,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,15 до 3,0 Кі/кв. км, або плутонію від 0,01 до 0,1 Кі/кв. км, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період. Межі цих зон установлюються та переглядаються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з Національною академією наук, центральними органами виконавчої влади, сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, безпеки використання ядерної енергії, управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення, на основі експертних висновків.

Таким чином, аналіз вказаної правової норми дає підстави вважати, що зона відчуження та зона безумовного (обов`язкового) відселення є відокремленими зонами.

Враховуючи те, що згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ № 106 від 23.07.1991, смт. Народичі, Народницького району, Житомирської області та с. Грезля, Поліського району, Київської області відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження, суд приходить до висновку, що рішення засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 26.10.2018 є правомірним.

Стосовно твердження позивача про те, що він вже отримував посвідчення учасника ліквідації аварії наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії з поміткою "довічно", суд зазначає, що на підтвердження вказаного, ОСОБА_1 в порушення ст. 77 КАС України жодних доказів не надано.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 7 пов., м. Харків, 61022), Харківської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 61000, м. Харків, вул. Сумська, 64, ідентифікаційний код - 03491286) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко