Справа № 420/4120/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Дочірнє підприємство «НАФТАХІМСЕРВІС» з позовною заявою до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду клопотання позивача в частині скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до позивача наказом №452 від 23.05.2011 року, зобов`язання відповідача розглянути питання щодо скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до позивача наказом №452 від 23.05.2011 року.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо суті спору.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов, відповідь на відзив (аркуші справи 91-93) обґрунтовані позивачем тим, що ним вжиті всі практичні, необхідні і достатні заходи для повного усунення порушень, що стали підставою для застосування спеціальної санкції. Відповідно до вимог законодавства індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України та скасовується Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, клопотання про скасування спеціальної санкції подається до Міністерства та має бути розглянуто в місячний термін, однак відповідач клопотання належним чином не розглядає та надає інформацію про очікування відповіді від Служби безпеки України, до якої він звернувся, що порушує права позивача на повноцінне здійснення зовнішньоекономічної діяльності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. З відзиву на позовну заяву (аркуші справи 77-82) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки подання клопотання про скасування спеціальної санкції не є автоматичною підставою для її скасування, відповідач звернувся до ініціатора застосування спеціальної санкції - органів Служби безпеки України, однак відповіді досі не отримав, а тому не може прийняти рішення про скасування спеціальної санкції, що і було повідомлень позивачу листом від 13.05.2019 року.

Представник третьої особи - Управління Служби безпеки України в Одеській області в судове засідання не з`явився, в наданих до суду пояснень по суті спору (аркуш справи 101) третя особа просить відмовити в задоволенні позову Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС», оскільки позовні вимоги є не коректними та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не зверталося до третьої особи, як ініціатора застосування спеціальної санкції, з листами щодо отримання додаткових матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Наказом Міністерства економіки України №452 від 23 травня 2011 року «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності», на підставі ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», до ДП «НАФТАХІМСЕРВІС» з 14.06.2011 року застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності (аркуші справи 12-13). Підставою для застосування спеціальної санкції до позивача стали матеріали Управління СБУ в Одеській області про порушення позивачем положень ст. 97, 352 Митного кодексу України у зв`язку із ввезенням в Україну присадки-нейтралізатора ASB-50LR до сирої нафти та мазуту за договором купівлі-продажу №08/NHS-2007 від 13.12.2007 року (аркуші справи 14-21).

В позові зазначено, щодо договір купівлі продажу №08/NHS-2007 від 13.12.2007 року укладений в той час, коли присадка-нейтралізатор ASB-50LR не мала жодних заборон щодо її використання та вільного обігу у зовнішньоекономічній діяльності підприємства і лише з підстав зміни законодавства до позивача була застосована спеціальна санкція в 2011 році.

Позивачем надані до суду докази, які підтверджують, що ним були вжиті заходи для усунення порушень законодавства, в подальшому зазначена продукція не ввозилася на територію України, наявна у позивача присадка-нейтралізатор ASB-50LR передана спеціалізованому ліцензіату ТОВ «Український центр поводження з відходами» для належної утилізації, оборотно-сальдові відомості по рахунку 201 - місця зберігання ТМЦ підтверджують відсутність цієї продукції у позивача (аркуші справи 23-30).

Крім того, ДП «НАФТАХІМСЕРВІС» відсутня прострочена заборгованість за зовнішньоекономічними операціями та відсутнє порушення строків розрахунків за експортно-імпортними операціями, що підтверджується відповідними довідками банку «Південний» (аркуші справи 31-32).

Враховуючи зазначені обставини, позивач в березні та квітні 2019 року звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України шляхом направлення поштою листів-звернень №37/19 від 28.03.2019 року та №49/19 від 19.04.2019 року про скасування наказу Міністерства економіки України №452 від 23 травня 2011 року в частині застосування до позивача спеціальної санкції з наданням копій документів, на підтвердження усунення порушень законодавства та на підтвердження дотримання строків розрахунків за експортно-імпортними операціями, а також відсутності порушення строків розрахунків за експортно-імпортними операціями (аркуші справи 33, 34).

Однак Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на адресу позивача надана відповідь №4102-13/19961-07 від 13.05.2019 року про те, що Міністерство зробило запит до ініціатора застосування спеціальної санкції щодо можливості її скасування та після надходження відповіді ДП «НАФТАХІМСЕРВІС» буде проінформовано додатково (аркуш справи 35).

Позивача вважає, що наданням такої відповіді відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо скасування спеціальної санкції, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Суд погоджується з твердженнями позивача та приходить до висновку про протиправність бездіяльності відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Згідно з положеннями ст. 35, 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (в редакції Закону на час застосування спеціальної санкції) суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених статтями 33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

За порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані спеціальні санкції, зокрема, застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Санкції застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням, зокрема, правоохоронних органів.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до п. 1.1, 1.2, 2.3, 4.15, 4.16 «Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України №52 від 17.04.2000 року, спеціальні санкції, зокрема, індивідуальний режим ліцензування застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням, зокрема, правоохоронних органів.

Санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов`язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та/або пов`язаних з ним законів України, і скасовується Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

У разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та/або пов`язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання зазначеного Закону, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування дії санкцій.

Загальний термін розгляду цих клопотань не повинен перевищувати тридцяти календарних днів.

При цьому, з метою уточнення інформації Міністерство економічного розвитку і торгівлі України може звертатися до державних органів, що здійснюють контроль у сфері зовнішньоекономічної діяльності, валютний контроль, та агентів валютного контролю із запитами про одержання додаткових матеріалів (інформації) щодо діяльності суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, які звернулися до нього з клопотанням про скасування дії санкції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, у відповідності до п. 4.15 «Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», двічі звертався до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з клопотанням про скасування спеціальної санкції з наданням документів, які підтверджують усунення порушень законодавства та такі клопотання мали бути розглянуті відповідачем в межах 30 календарних днів.

Разом з цим, клопотання позивача відповідачем не були розглянуті у відповідності до вимог «Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», оскільки розгляд клопотання передбачає або задоволення клопотання або відмову в його задоволенні, а в даному випадку відповідач зазначив про направлення запиту до ініціатора застосування спеціальної санкції та зазначив, що проінформує позивача додатково.

Нормами законодавства не передбачено вирішення питання щодо скасування або не скасування спеціальної санкції відповідачем тільки після отримання згоди від ініціатора застосування спеціальної санкції та відповідач має вирішити клопотання з врахуванням наданих йому доказів.

Відповідач наділений повноваженнями щодо отримання інформації від інших державних органів, однак протягом 30 календарних днів має вирішити щодо наявності або відсутності підстав для скасування спеціальної санкції.

Таким чином, враховуючи звернення позивача з клопотаннями про скасування спеціальної санкції, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не розгляді клопотань позивача в частині скасування спеціальної санкції щодо нього у відповідності до п. 4.15 «Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що, на думку позивача, подання клопотання є безумовною підставою для скасування спеціальної санкції, оскільки позивач наполягає в позові не на скасуванні спеціальної санкції, а на належному розгляді клопотання в межах строків, передбачених на його розгляд.

Суд також не приймає до уваги твердження відповідача, про те, що він не обмежений 30 денним терміном на розгляд клопотання, оскільки ці твердження суперечать п. 4.15 «Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд звертає увагу, що відповідач навіть не довів тієї обставини, що він звернувся до ініціатора застосування спеціальної санкції з запитом, а третя особа в своїх поясненнях зазначила, що до Управління Служби безпеки України в Одеській області відповідач з будь-якими запитами не звертався.

Твердження відповідача про те, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту, оскільки він просить розглянути питання щодо скасування дії спеціальної санкції, а не клопотання, суд не приймає до уваги, оскільки сторонами не заперечується направлення відповідачу саме належним чином оформленого клопотання з наданням листа-звернення та доказів в підтвердження усунення порушень.

Враховуючи допущення відповідачем протиправної бездіяльності, у суду є всі підстави для зобов`язання відповідача вчинити певні дії, тобто, розглянути питання щодо скасування дії спеціальної санкції, застосованої до позивача на підставі поданих позивачем клопотань.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ДП «НАФТАХІМСЕРВІС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1921 грн. у відповідності до ст. 139 КАС України має бути стягнута з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ДП «НАФТАХІМСЕРВІС».

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132, 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

До таких витрат належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача наданий до суду договір про надання правової (правничої) допомоги №25/03 від 25.03.2019 року, укладений між ДП «НАФТАХІМСЕРВІС» та Адвокатським об`єднанням «Консалтингова фірма «Домінанта», орієнтований розрахунок розміру оплати за надану правову допомогу за договором №25/03 від 25.03.2019 року про надання правової (правничої) допомоги із зазначенням виду робіт, кількості витраченого часу, вартість однієї години та вартості робіт за їх виконання, виписку по рахунку за 04.07.2019 року на суму 26100 грн.

Згідно наданого орієнтованого розрахунку розміру оплати за надану правову допомогу за договором №25/03 від 25.03.2019 року про надання правової (правничої) допомоги витрати складають 26100 грн., з яких: підготовка адвокатських запитів та листів-звернень до Мінекономрозвитку складає 3 години, вартість робіт 4500 грн. (вартість однієї години 1500 грн.), збір доказів для подачі позову, формування правової позиції по справі, копіювання документів для формування справи складає 4,5 години, вартість робіт 3600 грн. (вартість однієї години 800 грн.), аналіз документів по справі складає 3 години, вартість робіт 4500 грн. (вартість однієї години 1500 грн.), підготовка тексту позовної заяви складає 5 годин, вартість робіт 7500 грн. (вартість однієї години 1500 грн.), процесуальне представництво (подання позову, участь у судових засіданнях та інші процесуальні дії щодо судової справи, включаючи підготовку необхідних та обов`язкових заяв по суті справи) складає 4 години, вартість робіт 6000 грн. (вартість однієї години складає 1500 грн.)

При цьому, суд звертає увагу, що підготовка тексту позовної заяви включає в себе формування правової позиції по справі та аналіз документів по справі, а докази наявні в матеріалах справи наявні у позивача, а тому витрати в частині збору доказів для подачі позову, формування правової позиції по справі, копіювання документів для формування справи та аналізу документів по справі, є не підтвердженими.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення представником позивача адвокатських запитів до Мінекономрозвитку та враховуючи підписання листів-звернень директором ДП «НАФТАХІМСЕРВІС», відсутні докази підготовки цих листів представником позивача, а тому витрати в цій частині є не підтвердженими.

При визначенні суми витрат на правничу допомогу суд враховує, що розрахунок цих витрат не є детальним, оскільки включає загальну суму витрат по виконанню різних видів робіт.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що витрати позивача на правничу допомогу, яка здійснена представником позивача за договором, підлягають стягненню у розмірі 13500 грн. (7500 грн. - підготовка тексту позовної заяви, 6000 грн. - процесуальне представництво (подання позову, участь у судових засіданнях та інші процесуальні дії щодо судової справи, включаючи підготовку необхідних та обов`язкових заяв по суті справи).

Керуючись ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС» (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, оф. 23, ) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ), третя особа - Управління Служби безпеки України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Єврейська, 43, ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду клопотання позивача в частині скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до позивача наказом №452 від 23.05.2011 року, зобов`язання відповідача розглянути питання щодо скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до позивача наказом №452 від 23.05.2011 року - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо розгляду клопотання Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС» позивача в частині скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до позивача наказом №452 від 23.05.2011 року.

Зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розглянути питання щодо скасування дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, що застосована до Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС» наказом №452 від 23.05.2011 року.

Стягнути з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС» (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, оф. 23, ) сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Стягнути з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства «НАФТАХІМСЕРВІС» (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, оф. 23, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 13500 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л. І. Свида

.