Справа № 400/3570/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
30 жовтня 2019 р. № 400/3570/19
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., розглянувши матеріали

за адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2
про:визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати грошової компенсації за недоотримане речове майно в сумі 60 650,39 грн.; зобов`язання відповідача внести зміни та доповнення до пункту 3 наказу від 23.07.2019 № 165; зобов`язання відповідача виплати грошову компенсацію за недоотримане речове майно в сумі 60 650,39 грн.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати грошової компенсації за недоотримане речове майно в сумі 60 650,39 грн.; зобов`язання відповідача внести зміни та доповнення до пункту 3 наказу від 23.07.2019 № 165 (по стройовій частині) щодо виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за час проходження служби у розмірі 60 650, 59 грн., відповідно до довідки № 557 від 23.07.2019 «Про вартість речового майна, що належить до видачі», без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб та військової служби; зобов`язання відповідача виплатити грошову компенсацію за недоотримане речове майно в сумі 60 650,39 грн., без утримання із нарахованої суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 161/13250/17 «…Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, й звільнення з військової служби.

Частиною першою статті 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно із частиною першою статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

За змістом частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Неотримання ОСОБА_3 речового майна (військової форми, одягу) за час проходження служби та під час звільнення в запас, а також відповідної компенсації за це майно, стало причиною позбавлення права власності позивача, зокрема, володіти, користуватися й розпоряджатися об`єктом власності (грошовими коштами).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що звернення позивача до суду з указаним позовом спрямоване на відновлення його майнового стану (порушеного права власності та ліквідації збитків, заподіяних його інтересам), на захист якого спрямовані засоби та норми, визначені саме цивільним і цивільним процесуальним законодавством.

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, помилково вважав спір між сторонами публічно-правовим, пов`язаним з проходженням та звільненням з публічної служби, у зв`язку із чим необґрунтовано відмовив позивачу у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України (у редакції, яка була чинною на час вчинення відповідної процесуальної дії) ….».

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір з приводу грошової компенсації за недоотримане речове майно має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, одна із заявлених вимог не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною четвертою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, а шляхи поновлення порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів визначені частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 169, 172, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
1. Повернути позовну заяву позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна