Справа № 260/1168/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9861/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.,

представника позивача Борисенка О.В.,

представника відповідача і третьої особи Кіцелюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Індивідуал» до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання протиправними і скасування наказів, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Микуляк П.П.,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

ВСТАНОВИВ:

ПП «Індивідуал» звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просило визнати протиправними і скасувати накази відповідача: від 05.04.2019 року № 471 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. 138 додатку 1 до наказу; від 13.08.2019 року № 1136 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. п. 1-4 додатку 1 до наказу; від 13.08.2019 року № 1137 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. п. 1-6 додатку 1 до наказу; від 12.12.2018 року № 1394 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. 94 додатку 1 до наказу.

Разом з позовною заявою ПП «Індивідуал» подало заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просило: заборонити Виконавчому органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» або будь-якому іншому структурному підрозділу Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та/або комунальним підприємствам, що належать до сфери управління Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій), розміщених ПП «Індивідуал» з урахуванням принципу мовчазної згоди згідно з поданими заявами та отриманими описами у м. Києві за наступними адресами: проспект Перемоги, 3; вулиця Леонтовича, 1 на розі з вул. Б.Хмельницького; проспект Перемоги, 6; проспект Перемоги, 9; проспект Перемоги, 5; проспект Перемоги, 7; проспект Перемоги, 33; проспект Московський, вул. Вербова (розподільчий); вулиця Набережно-Лугова, 2; вулиця Чорновола/вул. Андрющенка; проспект Перемоги, 45; вулицях Січових Стрільців (Артема/вул. Чорновола), вулиця Вадима Гетьмана, 16; Шевченківський р-н. вул. О. Довженка, 10; проспект Повітрофлотський, 52/1; вулиця Довженка Олександра, біля станції метро «Шулявська»; вулиця Лагерна, 46/48; Шевченківський р-н. вул. Глибочицька, 28; вул. Щекавицька, 46; проспект Перемоги, 24; проспект Перемоги, 15; проспект Перемоги, 38; вулиця Борщагівська (біля шляхопроводу по проспекту Повітрофлотський); вулиця Анни Ахматової, 3; вулиця Липківського Василя (Урицького), 35а; проспект Перемоги, 123; проспект Перемоги, 66; проспект Г. Сталінграда, 16Б; вулиця Жилянська, 114; вулиця Олени Теліги, 33; вулиця Олени Теліги, 3; проспект Перемоги, 53; проспект Перемоги, 230 м від вулиці Гарматна у напрямку площі Перемоги; проспект Повітрофлотський, з`їзд на вулицю Борщагівську; вул. Гетьмана, 150 м від вул. Уманська; проспект Повітрофлотський/вул. Сурікова; проспект Перемоги, 32; вул. В. Гетьмана/Польова, 47; вул. Глибочицька, 44; проспект Г. Сталінграда, електрична опора № 202; вулиця М. Тимошенка, електрича опора № 171; проспект Перемоги, 49/2, 170 м від вул. Гетьмана, вулиця М. Тимошенка, електронна опора № 163; проспект Героїв Сталінграду, 18; вул. Підвисоцького, (перетин з вул. Кіквідзе), парна сторона; бульвар Дружби Народів, 25; бульвар Дружби Народів, 30; вулиця Гмирі Бориса, 17; вулиця Мельникова, 53/55; вул. Січових Стрільців, 44; вул. проспект Г. Сталінграда, 2; вул. проспект Героїв Сталінграда, 12; велика Окружна дорога, 1Б, навпроти «Епіцентр»; вул. Олександра Довженка, 4; вул. Богдана Хмельницькго; вул. Богдана Хмельницького, 68; Солом`янський р-н, вул. Борщагівська, 250 м від провулку Політехнічний (розподілювач); зупинити в частині, що стосується ПП «Індивідуал», дію наказів Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.04.2019 року № 471 «Про демонтаж рекламних засобів» (п. 138 додатку 1 до наказу), від 13.08.2019 року № 1136 «Про демонтаж рекламних засобів» (п. п. 1-4 додатку 1 до наказу), від 13.08.2019 року № 1137 «Про демонтаж рекламних засобів» (п. п. 1-6 додатку 1 до наказу), від 12.12.2018 року № 1394 «Про демонтаж рекламних засобів» (п. 94 додатку 1 до наказу); заборонити Виконавчому органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вимагати від ПП «Індивідуал» будь-які документи щодо виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 року у справі № 807/696/18.

Заяву мотивувало тим, що впродовж останніх двох років відповідач та його структурні підрозділи демонтували вже понад три десятки рекламних конструкцій, яких у нього було понад вісімдесят. Право на розміщення рекламних конструкцій та факт, що їх демонтаж як самовільно встановлених, є протиправним, вже встановлено рядом судових рішень, які додані до позовної заяви та впродовж тривалого часу ігноруються відповідачами. Дії щодо демонтажу рекламних засобів призведуть до значних фінансових витрат та втрати можливості використання місць їх розміщення в майбутньому, оскільки дозволи на вказані місця можуть бути надані іншим особам, а також знесення чи демонтаж потягне за собою значні витрати, як для відповідача, так і для позивача у разі необхідності їх відновлення. Крім того, на думку позивача, вжиття заходів забезпечення позову надасть можливість уникнути сторонам, у разі задоволення адміністративного позову, зусиль та витрат при відновленні прав позивача. Позивачем доведені та документально підтверджені обставини, які вказують на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, в разі невжиття заходів забезпечення позову, при цьому, вжиття таких заходів є співмірним із заявленими вимогами та не вирішує спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року заяву задоволено частково: заборонено Виконавчому органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» або будь-якому іншому структурному підрозділу Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та/або комунальним підприємствам, що належать до сфери управління Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій), розміщених ПП «Індивідуал» згідно з поданими заявами та отриманими описами за наступними адресами: 1. м. Київ, проспект Перемоги, 3; 2. м. Київ, вулиця Леонтовича, 1 на розі з вул. Б.Хмельницького; 3. м. Київ, проспект Перемоги, 6; 4. м. Київ, проспект Перемоги, 9; 5. м. Київ, проспект Перемоги, 5; 6. м. Київ, проспект Перемоги, 7; 7. м. Київ, проспект Перемоги, 33; 8. м. Київ, проспект Московський, вул. Вербова (розподільчий); 9. м. Київ, вулиця Набережно-Лугова, 2; 10. м. Київ, вулиця Чорновола/вул. Андрющенка; 11. м. Київ, проспект Перемоги, 45; 12 м. Київ, вулицях Січових Стрільців (Артема/вул. Чорновола); 13. м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, 16; 14. м. Київ, Шевченківський р-н. вул. О. Довженка, 10; 15. м. Київ, проспект Повітрофлотський, 52/1; 16. м. Київ, вулиця Довженка Олександра, біля станції метро «Шулявська»; 17. м. Київ, вулиця Лагерна, 46/48; 18. м. Київ, Шевченківський р-н. вул. Глибочицька, 28; 19. м. Київ, вул. Щекавицька, 46; 20. м. Київ, проспект Перемоги, 24; 21. м. Київ, проспект Перемоги, 15; 22. м. Київ, проспект Перемоги, 38; 23. м. Київ, вулиця Борщагівська (біля шляхопроводу по проспекту Повітрофлотський); 24. м. Київ, вулиця Анни Ахматової, 3; 25. м. Київ, вулиця Липківського Василя (Урицького), 35а; 26. м. Київ, проспект Перемоги, 123; 27. м. Київ, проспект Перемоги, 66; 28. м. Київ, проспект Г. Сталінграда, 16Б; 29. м. Київ, вулиця Жилянська, 114; 30. м.Київ, вулиця Олени Теліги, 33; 31. м. Київ, вулиця Олени Теліги, 3; 32. м. Київ, проспект Перемоги, 53; 33. м. Київ, проспект Перемоги, 230 м від вулиці Гарматна у напрямку площі Перемоги; 34. м. Київ, проспект Повітрофлотський, з`їзд на вулицю Борщагівську; 35. м. Київ, вул. Гетьмана, 150 м від вул. Уманська; 36. м. Київ, проспект Повітрофлотський/вул. Сурікова; 37. м. Київ, проспект Перемоги, 32; 38. м. Київ, вул. В. Гетьмана/Польова, 47; 39. м. Київ, вул. Глибочицька, 44; 40. м. Київ, проспект Г. Сталінграда,електрична опора № 202; 41. м. Київ, вулиця М. Тимошенка, електронна опора № 171; 42. м. Київ, проспект Перемоги, 49/2, 170 м від вул. Гетьмана; 43. м. Київ, вулиця М. Тимошенка, електронна опора №163; 44. м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 18; 45. м. Київ, вул. Підвисоцького, (перетин з вул. Кіквідзе), парна сторона; 46. м. Київ, бульвар Дружби Народів, 25; 47. м. Київ, бульвар Дружби Народів, 30; 48. м. Київ, вулиця Гмирі Бориса, 17; 49. м. Київ, вулиця Мельникова, 53/55; 50. м. Київ, вул. Січових Стрільців, 44; 51. м. Київ, вул. проспект Г. Сталінграда, 2; 52. м. Київ, вул. проспект Г. Сталінграда, 12; 53. м. Київ, велика Окружна дорога, 1Б, навпроти «Епіцентр»; 54. м. Київ, вул. Довженка Олександра, 4; 55. м. Київ, вул. Богдана Хмельницького; 56. м. Київ, вул. Богдана Хмельницькго, 68; 57. м. Київ, Солом`янський р-н, вул. Борщагівська, 250 м від пров. Політехнічний (розподілювач) до набрання рішення суду законної сили; зупинено дію наказів Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в частині, що стосується ПП «Індивідуал», а саме: від 05.04.2019 року № 471 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. 138 додатку 1 до Наказу; від 13.08.2019 року № 1136 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. 138 додатку 1-4 до Наказу; від 13.08.2019 року № 1137 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. 138 додатку 1-6 до Наказу; від 12.12.2018 року № 1394 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині п. 94 додатку 1 до Наказу до набрання рішення суду законної сили; в решті вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що ПП «Індивідуал» надало належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж рекламних засобів (рекламних конструкцій), розміщених ПП «Індивідуал», та зупинення дії оскаржених наказів відповідача. Щодо вимоги позивача заборонити Виконавчому органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вимагати від ПП «Індивідуал» будь-які документи щодо виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 року у справі № 807/696/18, суд зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований спосіб є неможливим, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та суперечить вищенаведеному законодавству.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову, а також суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для справи. Просить ухвалу скасувати.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив її вимоги і доводи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача і третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову це свого роду надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

При цьому, підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також колегія суддів враховує, що згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта, а його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, покликаним забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення повинні безпосередньо стосуватися предмета спору і позовних вимог, а також бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Як зазначено вище, предметом спору в даній справі є правомірність наказів Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про демонтаж рекламних засобів, якими Управління доручило (зобов`язало) Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» забезпечити демонтаж рекламних засобів згідно з додатками до цих наказів, серед яких і рекламні конструкції зовнішньої реклами, які належать ПП «Індивідуал».

Як зазначає позивач і не заперечують відповідач і третя особа, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» на виконання оскаржуваних наказів відповідача 14.08.2019 року демонтувало рекламні конструкції ПП «Індивідуал», розміщені в м. Києві за адресами: вул. Героїв Сталінгарда, 2Г, п-т Героїв Сталінгарда, електрична опора № 202, п-т Перемоги, 15, п-т Перемоги, 53, п-т Перемоги, 32.

Також з наданих позивачем додаткових пояснень судом встановлено, що відповідач і третя особа надалі вживають заходів в межах своїх повноважень щодо здійснення демонтажу належних ПП «Індивідуал» рекламних засобів, чого останні також не заперечують.

Отже, судом встановлено факти здійснення фактичного демонтажу рекламних засобів на виконання оскаржених наказів відповідача.

Твердження позивача про те, що у випадку фактичного демонтажу належних йому рекламних засобів, визначених оскарженими наказами Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у разі задоволення судом його позову виконання такого рішення буде істотно ускладнено або навіть унеможливлено, відповідно буде неможливим чи ускладненим і ефективний захист та/або поновлення його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, зважаючи на таке.

Встановлення судом протиправності оскаржуваних наказів відповідача буде мати наслідком підтвердження правомірності встановлення та експлуатації ПП «Індивідуал» рекламних засобів, демонтаж яких вирішено здійснити згідно з цими наказами.

Проте, у випадку, коли рекламні засоби ПП «Індивідуал» (їх частина) на той час будуть демонтованими, для поновлення своїх прав та законних інтересів, а саме здійснення підприємницької діяльності з надання послуг зовнішньої реклами, позивачу буде необхідно їх відновлювати (повторно встановлювати), що передбачає значні організаційні та матеріальні затрати.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, об`єктивно свідчать про те, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення до вирішення спору по суті дії оскаржених наказів Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та заборони вчиняти дії щодо виконання цих наказів (здійснення демонтажу рекламних засобів), зробить неможливим чи ускладненим ефективний захист та/або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, зважаючи на описане вище, колегія суддів вважає, що застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову безпосередньо стосуються предмета спору та є адекватними і співмірними з позовними вимогами.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції протиправно втрутився в діяльність місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, обмеживши повноваження, надані законодавством та позбавивши можливості виконувати обов`язки, колегія суддів вважає безпідставними та не бере до уваги, оскільки вжиті судом заходи забезпечення позову жодним чином не обмежують повноважень відповідача, так як у випадку визнання судом оскаржуваних наказів правомірними вони будуть виконуватись у встановленому законом порядку, а їх зупинення та заборона виконувати до вирішення спору судом (набрання рішенням суду у даній справі законної сили) не може трактуватись як таке обмеження, оскільки є тимчасовим заходом, покликаним надати позивачу, як зазначено вище, виключно тимчасову правову охорону його прав та інтересів. Тобто судом фактично встановлено статус-кво у спірних правовідносинах сторін до вирішення спору, що не завдає шкоди та не порушує прав і не обмежує повноважень жодної із сторін цих правовідносин.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив питання дотримання ПП «Індивідуал» вимог законодавства при розміщенні та експлуатації рекламних засобів, оскільки дані питання підлягають дослідженню виключно при вирішенні справи по суті, а їх дослідження і надання правової оцінки під час розгляду питання про забезпечення позову є неприпустимим.

Посилання апелянта на факт продажу ПП «Індивідуал» рекламних засобів ПП «Олком Віп», зокрема, і тих, щодо яких винесені оскаржувані накази, колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки дана обставина жодним чином не належить до обставин, які у спірному випадку мають значення для вирішення судом питання про наявність чи відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, на думку колегії суддів, безпідставним є посилання апелянта на те, що рішеннями судів апеляційної і касаційної інстанцій було відмовлено у задоволенні заяв ПП «Індивідуал» про забезпечення позову, поданих у адміністративних справах з аналогічним предметом спору, оскільки питання забезпечення позову у кожній справі суд вирішує індивідуально, з врахування конкретних обставин і наданих учасниками справи доказів.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року про забезпечення позову у справі № 260/1168/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Індивідуал» до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання протиправними і скасування наказів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 01.11.2019 року