Справа № 820/2607/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року

Київ

справа №820/2607/17

адміністративне провадження №К/9901/3619/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Білак М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року (Шевцова Н.В., Макаренко Я.М., Мінаєва О.М.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Державна фіскальна служба України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

Публічне акціонерне товариство «Хімфармзавод «Червона зірка» (далі - ПАТ «Хімфармзавод «Червона зірка» позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС, відповідач), в якому, просило визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по виконавчому провадженню №51955220 від 09 серпня 2016 року та зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити виконавчі дії по виконавчому провадженню № 51955220 від 09 серпня 2016 року (стягувач: ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка", місцезнаходження: 61010, м. Харків, вул. Гордієнківська, 1, , боржник: Державна фіскальна служба України 04655, м. Київ, Львівська площа, буд.8, код ЕДРПОУ 39292197), а саме: вжити заходи, передбачені частиною другою статті 63 Закону України " Про виконавче провадження";

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем всупереч приписам частини другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" не прийнято постанову про накладення на боржника штрафу через добровільне невиконання боржником постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у строк, визначений постановою про відкриття виконавчого провадження від 09 серпня 2016 року ВП № 51955220.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по виконавчому провадженню № 51955220. Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити виконавчі дії по виконавчому провадженню №51955220 (стягувач: ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка", місцезнаходження: 61010, м. Харків, вул. Гордієнківська, 1, , боржник: Державна фіскальна служба України 04655, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ), а саме: вжити заходи, передбачені частиною другою статті 63 Закону України " Про виконавче провадження".

Задовольняючи позов суд першої інстанції встановив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій по примусовому виконанню рішення суду, передбачених частиною другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», при винесенні постанови про прийняття виконавчого провадження від 19 квітня 2017 року № 51955220.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд зазначив, що на час прийняття відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого листа № 820/395/16, виданого 02 липня 2016 року Харківським окружним адміністративним судом, строк для самостійного виконання боржником - Східною об`єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області закінчився.

Нового строку для самостійного виконання судового рішення боржником - Державною фіскальною службою України згідно з постанови від 19 квітня 2017 року про прийняття виконавчого провадження №51955220 з примусового виконання виконавчого документу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не зазначено.

Тому, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача, оскільки відповідачем після винесення постанови про прийняття виконавчого провадження № 51955220 з примусового виконання виконавчого листа № 820/395/16, виданого 02 липня 2016 року Харківським окружним адміністративним судом, не встановлювався новий строк для самостійного виконання рішення боржником.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Скаргу обґрунтовує тим, що ані статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» ані іншою нормою Закону не передбачено надання повторного чи нового або додаткового строку для самостійного виконання рішення по виконанню немайнового зобов`язання при правонаступництві.

На думку скаржника, у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не було законних підстав надавати повторний строк для самостійного виконання рішення суду правонаступнику, оскільки для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив і строк якої для самостійного виконання минув 16 серпня 2016 року.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивач заперечує проти задоволення касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року та вважає вказане рішення законним і обґрунтованим.

Зазначає, що на час прийняття головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого листа № 820/395/16, виданого 02 липня 2016 року Харківським окружним адміністративним судом, строк для самостійного виконання боржником - Східною об`єднаною державною податковою інспекцією

м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області закінчився.

Нового строку для самостійного виконання судового рішення боржником - Державною фіскальною службою України згідно постанови від 19 квітня 2017 року про прийняття виконавчого провадження № 51955220 з примусового виконання виконавчого документу відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не встановлено.

Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 січня 2018 року (судді: Шарапи В.М., Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.), відкрито касаційне провадження за скаргою публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

За результатом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Загороднюк А.Г. (суддя-доповідач), Єресько Л.О., Соколов В.М.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року прийнято адміністративну справу до провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

31 жовтня 2019 року у зв`язку з відпусткою судді Соколова В.М. протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями здійснено заміну судді на суддю Білак М.В.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Судами встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року адміністративний позов ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка" до Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Східної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області щодо не включення до даних про стан рахунку ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка" в системі електронного адміністрування ПДВ визначеної в рядку 24 Податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 1 865 032,00 грн., та не включення суми 1 865 032,00 грн. до суми податку, на яку ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка" вправі зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області включити до даних про стан рахунку ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка" в системі електронного адміністрування ПДВ визначену в рядку 24 Податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року ПАТ "Хімфармзавод "Червона зірка" суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 1 865 032,00 грн., та включити суму 1 865 032,00 грн. до суми податку, на яку позивач вправі зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

02 липня 2016 року Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист з примусового виконання постанови суду, яка набрала законної сили 16 червня 2016 року, з строком пред`явлення до виконання 17 червня 2017 року.

09 серпня 2016 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікулою В.Ю. відкрито виконавче провадження ВП № 51955220 з виконання виконавчого листа № 820/395/16 виданого 02 липня 2016 року. (а.с. 9).

У постанові від 09 серпня 2016 року вказано, що боржнику необхідно самостійно виконати рішення в строк до 16 серпня 2016 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року задоволено заяву старшого державного виконавця управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено боржника - Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у виконавчому провадженні № 51955220, відкритому на підставі виконавчого листа № 820/395/16 від 02 липня 2016 року на Державну фіскальну службу України.

22 березня 2017 року постановою старшого державного виконавця Єрьоменко С.В. замінено боржника - Східну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на Державну фіскальну службу України (а.с. 12).

23 березня 2017 року постановою старшого державним виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Єрьоменко С.В. передано виконавчий лист № 820/395/16 виданий 02 липня 2016 року Харківським окружним адміністративним судом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. (а.с.13)

19 квітня 2017 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. прийнято виконавче провадження №51955220 з примусового виконання виконавчого документу: виконавчого листа № 820/395/16 виданого 02 липня 2016 року Харківським окружним адміністративним судом. (а.с. 14,15).

29 травня 2017 року ПАТ "ХФЗ "Червона зірка", у зв`язку з закінченням терміну на виконання рішення направила на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України клопотання про вжиття необхідних дій щодо примусового виконання рішень передбачених статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", однак відповіді на зазначене клопотання надано не було. (а.с. 17).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів з виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Релевантні джерела права й акти їх застосування.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вживати заходів щодо примусового виконання рішень, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 вказаного Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Приписами частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Нормами частини п`ятої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Відповідно до пункту 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція № 512/5) у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 13 Інструкції № 512/5 встановлено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

Предметом оскарження у цій справі є бездіяльність державного виконавця, протиправність якої полягає у не вжитті заходів по виконавчому листу, виданого на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Натомість відповідач після прийняття виконавчого провадження не продовжив виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом та не виніс постанову про накладення на боржника штрафу за спливу строку самостійного виконання рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що належних та допустимих доказів вчинення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заходів щодо примусового виконання рішення передбачених чинним законодавством для виконання виконавчого листа відповідачем не надано.

При цьому висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності протиправної бездіяльності відповідача через не встановлення нового строку для самостійного виконання рішення боржником є помилковими, оскільки пунктом 13 Інструкції № 512/5 встановлено, що після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Отже, висновки суду першої інстанції про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень з невиконання виконавчого листа ґрунтуються на вірно встановлених обставинах справи, яким надана належна оцінка, оскільки виконавчою службою, в даному випадку належним чином не виконане покладене завдання щодо здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження з виконавчого листа, виданого на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року.

При цьому посилання відповідача на відсутність протиправної бездіяльності з боку суб`єкта владних повноважень є необґрунтоване, оскільки констатація факту невжиття деяких заходів спрямованих на виконання рішення суду, є достатнім і переконливим свідченням того, що державний виконавець допустив протиправну бездіяльність.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За такого правового регулювання та обставин справи суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновку суду апеляційної інстанцій підтвердилися під час розгляду касаційної скарги відповідача Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Стаття 352 КАС України визначає підстави для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково та залишення в силі судового рішення суду першої інстанції у відповідній частині

Відповідно до частини першої статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 352 КАС України, касаційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року і залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року.

Судові витрати

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на результат касаційного розгляду необхідно стягнути з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» судові витрати за подачу касаційної скарги у розмірі 1920,00 грн.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року скасувати.

Залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь публічного акціонерного товариства «Хімфармзавод «Червона зірка» судові витрати за подачу касаційної скарги у розмірі 1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Загороднюк

судді Л.О.Єресько

М.В. Білак