Справа № 400/381/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/381/19

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 24 травня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року, у справі № 400/381/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Виконавчому комітету Миколаївської міської ради, а саме: визнання протиправним та скасування рішення від 25 січня 2019 року № 66 «Про затвердження переліку об`єктів по головних розпорядниках коштів».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як оскаржуване рішення виконавчого комітету порушує права позивача, як мешканця відповідної територіальної громади, а не лише як депутата міської ради.

Внаслідок чого, апелянт вважає, що даний адміністративний спір має розглядатись за правилами, встановленими КАС України, так як ним обґрунтовано та доведено факт порушення своїх прав суб`єктом владних повноважень.

В свою чергу, виконавчим комітетом подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин ним не порушено прав позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є мешканцем м. Миколаєва та депутатом Миколаївської міської ради.

При цьому, Миколаївською міською радою 21 грудня 2018 року прийнято рішення № 49/31 «Про бюджет м. Миколаєва на 2019 рік», п. 2.1 якого передбачено, що Виконавчому комітету Миколаївської міської ради необхідно затвердити перелік об`єктів по головних розпорядниках коштів.

В свою чергу, Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 25 січня 2019 року прийнято рішення № 66 «Про затвердження переліку об`єктів по головних розпорядниках коштів».

Не погоджуючись з вказаними рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як оскаржуване рішення виконавчого комітету не порушує прав позивача у межах спірних правовідносин, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Частиною 8 вказаної статті встановлено, що виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

При цьому, Закон України «Про статус депутатів місцевих рад», відповідно до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших законів України визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня.

Крім того, пунктом 5 вказаної статті встановлено, що депутат місцевої ради має право вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

При цьому, згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Колегією суддів встановлено, що позивачем оскаржено рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25 січня 2019 року № 66 «Про затвердження переліку об`єктів по головних розпорядниках коштів».

В даному випадку, вказаним рішення прийняте з метою розподілення бюджету м. Миколаєва на 2019 рік.

В свою чергу, позивач, як мешканець м. Миколаєва та депутат Миколаївської міської ради VII скликання, вважає вказане рішення протиправним, так як при його прийнятті Виконавчим комітетом порушено процедуру його прийняття, а також не враховано потреб частини мешканців територіальної громади.

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом першої інстанції встановлено, що чинним законодавством встановлений інший порядок виконання депутатом місцевої ради своїх повноважень, а тому він не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах.

Між тим, щодо наявності порушення прав позивача оскаржуваним рішенням у межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, положеннями КАС України гарантовано право судового захисту кожній особі, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється суб`єктом владних повноважень.

Проте, в контексті наведених приписів КАС України має значення не лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу особи.

Тому, рішення суб`єкта владних повноважень може вважатись таким, що порушує права і свободи особи, лише в тому разі, якщо таке рішення є юридично значимими, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи.

При цьому, слід звернути увагу на те, що правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад».

Відповідно до зазначених положень законів депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

В даному випадку, саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Внаслідок чого, підсумовуючи вищенаведене, колегія вважає, що депутат ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду від 30 січня 2019 року, справі № 803/413/18.

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем надано до суду копії направлених ним, як депутатом міської ради, пропозицій до органів місцевого самоврядування щодо проведення певних робіт з ремонту та благоустрою об`єктів на його виборчому окрузі у м. Миколаїв.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що факт неврахування поданих пропозицій і став підставою для подання даного адміністративного позову.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову, так як підставою для звернення до суду з даним позовом став факт неврахування у прийнятому рішенні пропозицій позивача, як депутата ради.

При цьому, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.