Справа № 185/7494/19
Суддя: Юдіна С. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/7494/19
Провадження № 2-а/185/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., представника відповідача Басової О.Б., розглянувши у судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби Дніпропетровської області, в якій просив суд: поновити йому строк на оскарження постанови № 194 від 19.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення; визнати дії відповідача щодо винесення постанови № 194 від 19.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 680,00 грн. на ОСОБА_1 протиправними; постанову № 194 від 19.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення у розмірі 680,00 грн. на ОСОБА_1 скасувати та винести рішення про закриття справи в адміністративному правопорушенні.

У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 21.03.2013 року по 11.06.2015 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. 18.07.2019 року отримав від Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області 4 рекомендовані листи а саме: наказ від 19.06.2019 року № 3679-п про проведення перевірки з 27.06.2019 року сплати внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.03.2013 року по дату державної реєстрації припинення; повідомлення № 1191 про проведення перевірки з 27.06.2019 року відповідно до наказу № 3679-п; лист від 09.07.2019 року № 78566/10/04-36-13-05 про запрошення на 12.07.2019 року на 10.00 до Новомосковського ОДПІ для надання пояснень по факту адміністративних правопорушень; лист від 12.07.2019 року про направлення протоколу засобами поштового зв`язку через неявку до Новомосковського ОДПІ на запрошення від 09.07.2019 року з зазначенням про виклик на 19.07.2019 року о 10.00 на засідання комісії; протокол № 194; акт від 27.06.2019 року про проведення перевірки. 03.08.2019 року ним отримано рекомендований лист з постановою № 194 від 19.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення на суму 680,00 грн. З постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не згоден, оскільки при складанні протоколу присутній не був, повідомлення про явку на 12.07.2019 року до Новомосковського ОДПІ отримав тільки 18.07.2019 року. Крім того вважає, що строк передбачений ст. 38 КУпАП сплив у повному обсязі, оскільки сплата не в повному обсязі внеску за червень 2013 року виявлена лише у червні 2019 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 надала до суду заперечення на позов в якому зазначила, що 21.03.2013 року до ЄДР було внесено запис про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 22.03.2013 року позивач перебував на обліку як платник податку ЄСВ. 11.06.2015 року до ЄДР внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , що відповідно до п.п. 78.1.7, п. 78.1, ст. 78 Податкового Кодексу України є підставою проведення позапланової документальної перевірки. 19.06.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено наказ № 3679-п про проведення з 27.06.2019 року документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. 21.06.2019 року копію наказу та повідомлення про проведення перевірки рекомендованим повідомленням направлено позивачу. 27.06.2019 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку за результатами якої складено акт перевірки від 27.06.2019 року. Актом встановлено порушення позивачем п. 1 ч. 2, ч. 11, ст. 8, п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2, ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження до сплати ЄСВ у розмірі 398,01 грн. за червень 2013 року. 27.06.2019 року акт із повідомленням про вручення № 589 направлений на адресу позивача. Листом від 09.07.2019 року позивач був запрошений на 12.07.2019 року для надання пояснень, лист направлений рекомендованим повідомленням. На 12.07.2019 року позивач не з`явився, про що складено протокол. Цього ж дня протокол з супровідним листом із запрошенням позивача на 19.07.2019 року на розгляд адміністративної справи, рекомендованим повідомлення направлено на адресу позивача. На офіційному сайті Укрпошти зазначено, що поштове відправлення отримано позивачем 16.07.2019 року. 19.07.2019 року позивач на розгляд адміністративної справи не з`явився. 19.07.2019 року було винесено постанову № 194 якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 680,00 грн. Факт неявки зафіксовано актом від 19.07.2019 року. Постанова разом з актом 23.07.2019 року з рекомендованим повідомленням надіслана на адресу позивача. Вважає, що відповідач при здійсненні провадження у справі діяв у межах КУпАП. Крім того, зазначила що відповідач не погоджується з твердженням позивача про пропущений строк передбачений ст. 38 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи викладені в запереченнях на позов та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Вислухав представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на такі встановлені обставини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою № 194 про накладення адміністративного стягнення від 19.07.2019 року ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 680, 00 грн. за порушення ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, ч. 11 ст. 8, п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме за те, що в періоді 27.06.2019 року при проведені документальної позапланової невиїзної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 період з 21.03.2019 року по 11.06.2015 року виявлено порушення податкового законодавства в частині заниження до сплати єдиного внеску у розмірі 398,01 грн. за червень 2013 року. (а.с. 21)

Частиною 1 ст. 165-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП, органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Відповідно до ч. 11, ст. 8 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону, для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім`ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Мінімальний страховий внесок сума єдиного внеску, що визначається розрахункове як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця. ( п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону)

Актом перевірки від 27.06.2019 року № 35693/04-36-13-05/ НОМЕР_1 встановлено заниження позивачем річної суми ЄСВ за 2013 рік та порушення порядку нарахування ЄСВ, встановленого ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Запрошення на 12.07.2019 року до Новомосковської ОДПІ для надання пояснень по факту адміністративних порушень, складання, ознайомлення та підписання протоколів про адміністративне правопорушення надіслано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 60)

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Наказу Мінфіну від 02.07.2016 року «Про затвердження інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності запрошується до органу доходів і зборів для складання протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

Протокол з запрошенням на розгляд справи про адміністративне правопорушення на 19.07.2019 року надіслані на адресу позивача з рекомендованим повідомленням про вручення. Згідно інформації на офіційному сайті Укрпошта поштове відправлення отримано 16.07.2019 року (а.с. 64)

Відповідно до Постанови Касаційного адміністративного суду № 489 від 23.11.2018 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач зазначає, що отримав поштове відправлення 18.07.2019 року, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд не погоджується з твердженнями позивача щодо порушення відповідачем строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції № 6802-0-4-13/11 від 02 серпня 2013 року зазначено, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином, та припиняється, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 р. № 33814/7/99-99-17-03-01-17, триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок (наприклад, виявлення таких порушень: відсутність обліку доходів і витрат, для яких встановлено обов`язкову форму обліку (обліку результатів підприємницької діяльності відповідно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його з порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, інших правопорушень, пов`язаних з нарахуванням податків, які можливо встановити тільки в ході документальної перевірки на підставі первинних документів).

До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер, належать такі проступки: несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів та державних цільових фондів, подання звіту з єдиного внеску тощо.

Отже суд вважає, що правопорушення вчинене позивачем є триваючим, строк притягнення до адміністративної відповідальності обчислюється з дня його виявлення, а саме з дня складання акту перевірки 27.06.2019 року. Дії Головного управління Державної фіскальної служби щодо винесення постанови № 194 від 19.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача не є протиправними.

Також суд звертає увагу, що позивачем не оскаржується сам факт адміністративного правопорушення щодо порушення порядку нарахування ЄСВ.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 94, 242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Суддя С. Г. Юдіна