Справа № 460/2323/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2019 року м. Рівне №460/2323/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах.

Ухвалою від 20.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач працював на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, має необхідний страховий стаж, а отже має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначено, що у вересні 2019 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак відповідач відмовив йому у такому призначенні у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вважає дії відповідача щодо відмови у призначення пенсії протиправними, оскільки ним було подано всі необхідні документи для призначення пільгової пенсії. За таких обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

11.10.2019 на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на позовну заяву (а.с.37-39). На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що у позивача на дату звернення за призначенням пенсії був відсутній пільговий стаж за Списком №1, відповідно відсутні підстави для призначення такої пільгової пенсії. За таких обставин, сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

03.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 (а.с.9).

Листом №195/02 від 26.03.2019 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило, що відповідно до поданих позивачем документів станом на 10.06.2018 його страховий стаж становить 27 років 1 місяць 5 днів, а пільговий 2 роки 7 місяців 29 днів, отже відсутній необхідний пільговий стаж, а тому немає підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.10).

Не погоджуючись з правомірністю відмови відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788).

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, в даному випадку, для призначення позивачу пенсії на підставі статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" останньому необхідно відповідати наступним критеріям: досягти 50-річного віку, мати страховий стаж не менше 22 років і стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці не менше 5 років.

Судом встановлено, що станом на дату звернення позивача до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії (03.09.2018) йому було 57 років, його загальний страховий стаж становив 27 років 1 місяць 5 днів.

Щодо наявності пільгового стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у позивача та пенсійного органу з цього приводу виникли розбіжності.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються до органу Пенсійного фонду України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Як свідчать матеріали справи, позивач з заявою про призначення пенсії для підтвердження страхового стажу подав наступні документи: трудову книжку від 20.07.1979 та трудову книжку НОМЕР_1 від 15.10.1997, військовий квиток НОМЕР_2 , атестат навчання №4167 від 16.07.1979, довідку про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 28.02.2019 №154 про період роботи в Другому Ленінградському монтажному управлінні тресту "Союзпромбудмонтаж" з 26.07.1979 по 08.05.1980, довідку про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 05.12.2018 №88/07-03 про період роботи в ПО "Петрозаводскмаш" з 01.02.1983 по 06.09.1985, виданої АТ "АЕМ-технології" та довідку про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 07.11.2018 №103/181 про період роботи в ПО "Петрозаводскмаш" з 08.08.1982 по 31.01.1983, виданої ОАО "Петрозаводскмаш", довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 18.05.2017 №55-173.

Згідно з даними трудової книжки від 20.07.1979 позивач в період з 01.09.1977 по 16.07.1979 навчався в ГППТУ м.Петрозаводск на професію електрозварювальника, в період з 26.07.1979 по 08.05.1980 працював електрозварювальником 3 розряду ручної варки у Другому Леніградському монтажному управління тресту "Союзпробуммонтаж" та в період з 09.08.1982 по 06.09.1985 - в ПО "Петрозаводскмаш" ім.В.І.Леніна на посаді заварника лиття рідким чавуном 3 розряду Чавунно-ливарного цеху 02 (а.с.14-16).

На підтвердження зайнятості повний робочий день на відповідних роботах позивач долучив до матеріалів справи уточнюючу довідкою про характер роботи і умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за №103/181 від 07.11.2018, видану ОАО "Петрозаводскмаш", довідку №88/07-03 від 05.12.2018, видану АО "Інжинірингова компанія "АЕМ - технології" та довідку №154 від 28.02.2019, виданою АО "Петромонтаж-сервіс" (а.с.28,29,31).

Так, зі змісту довідки №103/181 від 07.11.2018, виданої ОАО "Петрозаводскмаш", ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день у виробництві в цеху "Металообробка і ливарне виробництво" Чугунно-ливарного цеху №02 в якості заливщика металу (заварщика) в особливих умовах з 09.08.1982 по 31.01.1983, що передбачено Списком №1 розділом ХІ підрозділом код позиції 1110100а-12176, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10. Зазначено, що стаж роботи, що дає право на дострокове призначення пенсії складає 5 місяців 23 дні.

Згідно з довідкою №88/07-03 від 05.12.2018, виданої АО "Інжинірингова компанія "АЕМ-технології" Бєлявській ОСОБА_2 був зайнятий повний робочий день в ПО "Петрозаводскмаш" у виробництві в цеху "Металообробка. Ливарне виробництво" чугунно-ливарний цех 02 в якості обрубщика в особливих умовах: зайнятого на обробці лиття наждаком і вручну пневмоінструментом з 01.02.1983 по 06.09.1985, що передбачено Списком №1 розділом ХІ код позиції 1110100а-15379, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10. Зазначено, що стаж роботи, що дає право на дострокове призначення пенсії складає 2 роки 7 місяців 6 днів.

Згідно з довідкою №4 від 12.02.2019, виданою АО "Петромонтаж-сервіс", ОСОБА_1 дійсно працював в Другому Ленінградському монтажному управління треста "Союзпромбуммонтаж" у виробництві і на посадах, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІІ підрозділ 906, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і розмірах: в якості електрозварщика ручної зварки третього розряду з 26.07.1979 по 08.05.1980.

Разом з тим, судом встановлено, що пенсійний орган при обрахунку пільгового стажу позивача зарахував лише період роботи останнього в ПО "Петрозавдскмаш" з 01.02.1983 по 06.09.1985. Так, відповідачем не було взято до уваги уточнюючу довідку про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 07.11.2018 №103/181 про період роботи в ПО "Петрозаводскмаш" з 09.08.1982 по 31.01.1983.

Суд відхиляє доводи відповідача, що цей період роботи позивача не підтверджений первинним документами, оскільки довідка про пільгових характер роботи не відповідає вимогам, як безпідставні та такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Більше того, суд зауважує, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Вказана позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 22.03.2018 по справі №208/235/17 (2-а/208/105/17) та постанові від 17.04.2018 по справі №668/3386/15-а.

Відповідно до положення ст.48 КЗпП України, статті 62 Закону №1788 та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Разом з тим, довідка №4 від 12.02.2019, видана АО "Петромонтаж-сервіс", на яку посилається ОСОБА_1 як на підтвердження його роботи за Списком №1 в період з 26.07.1979 по 08.05.1980, свідчить про те, що позивач дійсно в цей період працював в Другому Ленінградському монтажному управління треста "Союзпромбуммонтаж", однак на посаді, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІІ підрозділ 906.

В період роботи позивача діяли списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за №1173 та постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10.

Відповідно до вказаних списків, посада заливщика (заварщика) металу (код 1110100а-12176), на якій позивач працював в період з 09.08.1982 по 31.02.1983, та посада обрубщика (код 1110100а-15379), на якій позивач працював в період з 01.02.1983 по 06.09.1985, передбачені Списком №1.

В свою чергу, посада електрозварювальника ручної зварки, на якій ОСОБА_1 працював у Другому Ленінградському монтажному управління треста "Союзпромбуммонтаж", а саме: за кодом 906, віднесена до посад, передбачені Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10.

Водночас, суд зауважує, що при визначенні в кожному конкретному випадку до якого списку, №1 чи №2 (оскільки посада може бути включена до обох списків), віднесена та чи інша посада, слід також враховувати в якій сфері та галузі за цієї посадою працювала особа. Так, зокрема, посада електрозварювальника ручної зварки також передбачена і Списком №1 у розділах "Гірські роботи", "Рудопідготовка, збагачення, грудкування (аґломерація, брикетування, обкочування), обпалювання руди і нерудних корисних копалин", "Металургійне виробництво", "Виробництво генераторного газу і отримання газів в процесі металургійного виробництва", Металургійне виробництво (чорні метали)", "Металургійне виробництво (кольорові метали)".

Згідно ж з наявними матеріалами справи, позивач працював на посаді електрозварювальника ручної зварки, яка передбачена розділом ХХХІІІ "Загальні професії" Списку №2, а отже підстави зараховувати період роботи позивача на цій посаді з 26.07.1979 по 08.05.1980 відсутні.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіт" від 10.02.1998 №103/98 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як свідчать матеріали справи, перерва між днем закінчення навчання позивача (16.07.1979) та днем зарахування на роботу (26.07.1979) не перевищує трьох місяців, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу за набутою професією електрозварювальника ручної зварки, а тому означений період часу його навчання у професійно-технічному навчальному закладі підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Такий висновок суду відповідає практиці Верховного Суду, викладеній в постановах від 25.04.2019 у справі № 07/12395/16-а та від 10.07.2019 у справі №426/17400/16-а, Верховного Суду України, викладеній в постанові від 25.03.2014 у справі № 21-47а14.

З огляду на встановлене в ході судового розгляду, навіть, враховуючи уточнюючу довідку про характер та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах від 07.11.2018 №103/181 про період роботи позивача в ПО "Петрозаводскмаш" з 09.08.1982 по 31.01.1983, яка не була взята до уваги пенсійним органом у позивача, та період його навчання в ПТУ №7 м.Петрозаводськ з 01.09.1977 по 16.07.1979, у позивача недостатньо необхідного пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 5 років, а отже правові підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відсутні.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, оформлена листом від 26.03.2019 за №195/02, відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Жодних доказів на доведення порушення відповідачем прав свобод та інтересів позивача суду не надано.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 2108407) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 21 жовтня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.