Справа № 1.380.2019.002661
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002661
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бущака Р.Є. , представника відповідача Бойко Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) 27.05.2019 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - ГУ Держпраці у Львівській області, відповідач) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 2194/1750/АВ/ФС-1 від 14.05.2019.

Позивач стверджує, що продав ОСОБА_3 , жителю села Мшанець Старосамбірського району Львівської області, відходи лісопильного виробництва (ошвар) для використання у вигляді палива, в кількості 1 куб.м. Підприємець виписав на товар накладну, а на отримані кошти - прибутковий касовий ордер. ОСОБА_3 приїхав забирати обрізки на власному тракторі, оскільки ошвари були різної довжини та не поміщалися у причіп, то обрізав виступаючі частини власною бензопилою. Допомогу у навантаженні надавав його приятель, житель села села Мшанець ОСОБА_4 Інспектори праці зробили помилкові висновки про залучення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до виконання трудової функції, з незрозумілих причин не взяли до уваги пояснень підприємця та цих осіб.

ГУ Держпраці у Львівській області позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 23-27), просить суд відмовити в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що фактичною підставою накладення штрафу є допуск підприємцем до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом та повідомлення органу ДФС про прийняття працівника на роботу. У відзиві відповідач зіслався на висновки фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), проведеної ГУ ДФС у Львівській області та оформленої актом від 15.04.2019 №590/13.10-07/. В процесі цієї перевірки встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_4 на об`єкті підприємницької діяльності; пилорамні роботи виконують троє осіб: ОСОБА_5 , трудові відносини з яким зареєстровано; ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без офіційного працевлаштування. ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги трудового законодавства в частині використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин. Відповідач звертає увагу суду, що основним видом господарської діяльності позивача є лісопильне та стругальне виробництво. ОСОБА_3 залучався підприємцем до роботи, яка збігається із видом його економічної діяльності. При цьому виконувана ОСОБА_3 робота на лісопильні належить до робіт підвищеної небезпеки, яка додатково потребує проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці щодо виконання означених робіт. Представник зазначив, що з наданих усних пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у трудових відносинах не перебували, а допомагали; ОСОБА_3 працював на тракторі, що зафіксовано засобами відеофіксації.

Суд за клопотанням позивача допитав у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Суд з`ясував зміст та підстави заяв по суті спору, заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, покази свідків та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 26.03.2018 (а.с. 9), серед основних видів діяльності за КВЕД, зокрема, є лісопильне та стругальне виробництво, лісозаготівлі, оптова торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (а.с. 10). Для здійснення господарської діяльність використовує лісопильню, котра знаходиться у селі Мшанець Старосамбірського району Львівської області.

Начальник ГУ Держпраці у Львівській області на підставі пп. 6 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та листа ГУ ДФС у Львівській області від 29.03.2019 № 3680/9/13.10-12 прийняв наказ № 0840-П від 10.04.2019 про проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державний або громадських обов`язків у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 29).

В період з 12.04.2019 по 15.04.2019 на виконання цього наказу та на підставі направлення від 10.04.2019 за № 0840 (а.с. 30) посадові особи ГУ Держпраці у Львівській області провели інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником. За результатами цього інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ2194/1750/АВ від 15.04.2019 (а.с. 34-48). В розділі ІІІ цього акта здійснено такий опис порушення законодавства про працю (а.с. 46-47):

«Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , являючись суб`єктом господарювання та здійснюючи підприємницьку діяльність в галузі лісопильного та стругального виробництва, за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, село Мшанець, допустив до роботи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, при відвідуванні інспекторами праці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактичного місця здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), встановлено, що за даною адресою знаходиться лісопильня, на території якої виявлено за виконанням трудової функції двох осіб, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які залучені до виробничого процесу ФОП ОСОБА_1 - розрізання дошок, їх перенесення та іншої роботи по обслуговуванню лісопильні. Крім цього, ОСОБА_3 зафіксований за кермом трактора, тобто додатково залучений до обов`язків тракториста.

Вищенаведене свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 частини 3 статті 24 КЗпП в частині допуску до роботи двох працівників без належного оформлення трудових відносин».

В акт інспекційного відвідування зазначено, що у зв`язку з неможливістю особистого його вручення ФОП, такий направлено об`єкту відвідування рекомендованим листом з описам вкладення (а.с. 48).

Після проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_3 дали пояснення (а.с. 71-73). Кожний із осіб в поясненні зазначив, що не працюють у ФОП ОСОБА_1 .

На підставі висновків акта інспекційного відвідування відповідач 14.05.2019 прийняв постанову № ЛВ 2194/1750/АВ/ФС-1 (а.с. 8) про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125190 грн. за порушення вимог частин першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу». Постанова про накладення штрафу обґрунтована тим, що при відвідуванні інспекторами праці фактичного місця здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) встановлено, що за даною адресою знаходиться лісопильня, на території якої виявлено за виконанням трудової функції ОСОБА_3 , який залучений до виробничого процесу ФОП ОСОБА_1 (а.с. 8).

Суд дослідив наданий відповідачем диск з відеозаписами.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 під присягою дали покази.

ОСОБА_3 повідомив, що 12.04.2019 зранку на лісопильні домовився з підприємцем ОСОБА_1 про придбання ошвару (обрізків деревини, що утворюються при розпилюванні стовбура на дошки), який використовує як дрова та для обгородження обійстя. ОСОБА_3 заплатив за товар та пішов додому, взяв власний трактор з причіпом, та поїхав на лісопильню. Також попросив знайомого ОСОБА_6 поїхати з ним, щоб допомогти завантажити обрізки в причеп. Через деякий час після них на лісопильню приїхали невідомі особи, які назвались інспекторами та почали ставити запитання: хто ви?, що ви тут хлопці робите? ОСОБА_3 наполягає, що придбав на лісопильні відходи для опалення будинку, а на підприємця ОСОБА_1 не працював. Трактор належить йому, саморобний, типу Т25, зібраний із блоків, привезених з Польщі (село Мшанець знаходиться за кілометр від державного кордону), не зареєстрований; свідок використовує його для обробітку поля та транспортування в причепі вантажу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що 12.04.2019 приїхав на лісопильню зі знайомим ОСОБА_3 , який попросив допомогти навантажити на причіп ошвар. Повідомив, що трактор належить ОСОБА_3 Свідок наполягає, що на ОСОБА_10 не працює та йому не допомагав, а допомагав ОСОБА_3 грузити обрізки на причіп його трактора.

ФОП ОСОБА_1 надав первинні документи про продаж 12.04.2019 обрізків хвойної породи, об`ємом 1м3 вартістю 350 грн., - корінець прибуткового касового ордера №2 від 12.04.2019 (а.с. 12) та накладну №2 від 12.04.2019 (а.с. 11). В книзі обліку доходів підприємця за цей день є запис про загальну суму отриманого доходу 2700 грн. (а.с.13-15).

При оцінці спірних правовідносин та прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 N 877-V (далі - Закон N 877-V).

Як зазначено в статті 1 Закону N 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 2 Закону N 877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина 5 статті 2 Закону N 877-V).

Відповідно до положень статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановою від 26.04.2017 №295, чинною на час проведення інспекційного відвідування, затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (пункт 3 Порядку № 295).

Відповідно до пп. 6 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за інформацією ДФС та її територіальних органів про, зокрема, факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (пункт 8 Порядку № 295).

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення (пункт 9 Порядку № 295).

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (пункт 20 Порядку № 295).

Пунктом 21 Порядку № 295 визначено, що якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим за підстав, наведених в частині першій статті 24 КЗпП.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП).

На виконання частини третьої статті 24 КЗпП Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 (далі Постанова №413).

За правилом, визначеним Постановою № 413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором […].

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункти 3, 4 Порядку № 509).

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункт 5 Порядку № 509).

Згідно пунктом 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

В пункту 7 Порядку № 509 визначено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (пункт 8 Порядку № 509).

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

відповідно до постанови №ЛВ2194/1750/АВ/ФС-1 від 14.05.2019 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 125190 грн. за порушення вимоги частин першої та третьої статті 24 КЗпП України, Постанови КМ України №413, з тих мотивів, що він допустив до роботи ОСОБА_3 без укладення трудового договору та без повідомлення про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Надані позивачем письмові докази та покази свідків свідчать про те, що ФОП ОСОБА_1 12.04.2019 продав ОСОБА_3 відходи лісопильного виробництва («ошвар», тобто обрізки стовбура, що утворюють при його розпилюванні на дошки). ОСОБА_3 приїхав забрати придбаний товар на власному тракторі з причепом, і ОСОБА_6 допомагав грузити обрізки ОСОБА_3 , а не працював на ФОП ОСОБА_1 .

Щодо наданих відповідачем відеозаписів, то на диску записано кілька коротких (20-70 сек) відеосюжетів, знятих (ймовірно на камеру мобільного телефону, проте відповідач не зміг з цього приводу надати будь-яких пояснень) особою, що називає себе ОСОБА_11 . Відповідач не пояснив суду, чи відеофіксація інспекційного відвідування переривалася (якщо так - то з якої причини, чому не була безперервною), чи після зйомки відео оброблялося та суду надано його п`ять уривків (тоді якими були критерії відбору уривків), тому суд критично оцінює такі відео зображення з точки зору їх достовірності та достатності. В розумінні КАС України надані суду файли відеозапису є електронними копіями електронних доказів, проте такі не засвідчені на відповідність оригіналу. За наслідками перегляду цих уривків суд не встановив при виконанні трудових функцій на лісопилці осіб, схожих на ОСОБА_3 чи ОСОБА_6 , та констатує, що зйомка проведена таким чином, що в переважній частині часу її проведення відеозапис взагалі не фіксує людей. З огляду на це надані відповідачем відеозаписи не підтверджують обставин, викладених в акті інспекційного відвідування.

Суд звертає увагу на ту обставину, що в акті інспекційного відвідування стверджується про залучення ФОП ОСОБА_1 без оформлення до роботи двох осіб ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), а постанова про накладення штрафу обґрунтована твердженням щодо залучення лише ОСОБА_3 Відповідач не пояснив суду, чому при прийнятті оскарженого рішення врахував як достовірні висновки інспекторів щодо залучення до праці ОСОБА_3 та не врахував аналогічні за змістом висновки інспекторів щодо ОСОБА_4 . Оцінюючи згадку про використання праці ОСОБА_3 як тракториста суд враховує, що відповідач підчас інспекційного відвідування не опитав позивача чи його найманого працівника ОСОБА_5 щодо власника трактора та обставин перебування цієї техніки на території лісопильні, а надане ним відео не фіксує ОСОБА_3 та ОСОБА_12 при виконанні трудової функції в інтересах ФОП Вархоляка В.С .

Оцінюючи ці обставини в їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач не довів свого твердження про залучення ФОП ОСОБА_1 до роботи ОСОБА_3 без оформлення трудового договору. Тому постанова №ЛВ2194/1750/АВ/ФС-1 від 14.05.2019 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям законності, обґрунтованості та добросовісності. Відтак, позовні вимоги про скасування цієї постанови підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи обґрунтованість позовних вимог, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 2194/1750/АВ/ФС-1 від 14.05.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області (пл. Міцкевича, 8, Львів, 79005; ідентифікаційний код 39778297) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) гривня.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.11.2019.

Суддя Москаль Р.М.