Справа № 161/14302/19
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/489/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ковальчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука О.В. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.06.2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. було винесено постанову серії LC № 000420-пр. про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. В постанові вказано, що 08.05.2019 року о 14 год. 27 хв. в м. Луцьку за адресою: вул. Івана Франка,12 особа, яка керувала автомобілем (водій) RENAULT SANDERO д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 31.05.2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. було винесено постанову серії LC № 000420 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. В даній постанові вказано, що 08.05.2019 року о 14 год. 27 хв. в м. Луцьку за адресою: вул. Івана Франка,12 особа, яка керувала автомобілем (водій) RENAULT SANDERO д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не погоджуючись з даною постановою, він звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії LC № 000420 від 31.05.2019 року. На даний час остаточного судового рішення в справі № 161/9621/19 не прийнято. Однак, незважаючи на те, що постанова серії LC № 000420 не скасована, інспектор виніс іншу постанову серії LC № 000420-пр., якою його знову притягнув до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме адміністративне правопорушення.

З постановою в справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2019 року серії LC № 000420-пр позивач не згідний, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки неправильно вказано опис обставин, установлених під час розгляду справи, дана винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складання.

Просить суд поновити строк оскарження постанови, оскільки пропущений з поважних причин, скасувати вищевказану постанову.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в поданому відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 12.06.2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. відносно позивача було винесено постанову серії LC № 000420-пр. про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. В даній постанові вказано, що 08.05.2019 року о 14 год. 27 хв. в м. Луцьку за адресою: вул. Івана Франка,12 особа, яка керувала автомобілем (водій) RENAULT SANDERO д.н.з. НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, а саме здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «ґ» ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 3).

Відповідно до п.1.10 ПДР України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР України вказано, що зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Диспозицією частини 3 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що під час винесення постанови старшим інспектором (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчуком О.В. вказано місце вчиненого адміністративного правопорушення м. Луцьк, вул. Івана Франка, 12. Однак, за адресою м. Луцьк, вул. Івана Франка, 12 знаходиться приміщення АТ «Регіональна газова компанія «Волиньгаз». Фактично автомобіль RENAULT SANDERO знаходився в м. Луцьку по вул. Шевченка, 14 біля приміщення Будинку вчителя, на підтвердження чого позивачем надано скріншот карти. Автомобіль фактично знаходивсяв м. Луцьку по вул. Шевченка, 14 на виїзді з прилеглої території, а не на перехресті, як вказано в постанові.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із змісту постанови не вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку чи стоянку автомобіля з порушенням Правил дорожнього руху чи створив перешкоду дорожньому руху, а тому в даному випадку відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення. Свідки, які б вказували на перешкоду дорожньому руху відсутні.

Жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, вину позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідачем не зазначено, так само як і не надано будь-яких належних доказів, у тому числі зафіксованих показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд вважає, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП не доведена, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.

Крім того, позивачу слід поновити строк на оскарження постанови від 12.06.2019 року серії LC № 000420-пр, оскільки пропущений з поважних причин, копію оскаржуваної постанови позивач отримав рекомендованим листом 21.08.2019 року.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення від 12.06.2019 року серії LC № 000420-пр.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича серії LC № 000420-пр. від 12.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк