Справа № 215/4350/19
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/4350/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Науменко Я.О.,

за участю секретаря - Махоні Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Темченка Олексія Миколайовича про скасування постанови НК № 039172 по справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2019 р. адвокат Ващенко Олександр Миколайович - представник позивача ОСОБА_1 подав до суду вказану позовну заяву. В обґрунтування позову вказує, що постановою від 16.07.2019 р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до постанови він нібито 16.07.2019 р. о 12-05 год., в м. Кривому Розі по вул. Кемерівська, керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки вона складена з порушення вимог діючого законодавства, а також всупереч поясненням ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та відсутності доказів протилежного.

Ухвалою суду від 27.08.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Визначено проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судове засідання, призначене на 06.09.2019, було відкладено на 17.09.2019 у зв`язку з неявкою відповідача по справі та відсутністю відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

У зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 17.09.2019 не відбувся, справу було знято з розгляду на 01.10.2019.

24.09.2019 на адресу суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов та DVD диск з відеозаписом (вх.№ 17683 від 24.09.2019).

30.09.2019 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх.№18036 від 30.09.2019).

У судовому засіданні 01.10.2019 по справі було оголошено перерву до 21.10.2019 для виклику свідка ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні 21.10.2019 по справі було оголошено перерву до 29.10.2019 за клопотанням представника позивача до набрання постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2019 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 законної сили.

Позивач та представник позивача у судове засідання призначене на 29.10.2019 р. не з`явилися. Представник позивача подав на адресу суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача (вх.№ 19500 від 21.10.2019 р.).

В судовому засіданні 01.10.2019 ОСОБА_1 пояснив, що інспектором патрульної поліції у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і останній запропонував пройти огляд в найближчому медичному закладі для визначення стану сп`яніння. Пройти огляд він не відмовлявся, проте вимагав надати докази на підтвердження того, що саме він керував автомобілем. З відеозапису фіксування правопорушення, наданого інспектором на його вимогу, взагалі не було видно хто керував транспортним засобом.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому вказав, що вважає постанову законною та обґрунтованою, посилаючись на правомірність своїх дій. Зазначає, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами з дотриманням вимог та норм чинного законодавства. Вказує, що здійснюючи патрулювання ним було помічено автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 110 D, н/з НОМЕР_1 , який було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Підійшовши до водія автомобіля інспектор представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» та повідомив причину зупинки. На його прохання надати водійське посвідчення, водій повідомив, що у нього його з собою не має. Зазначає, що на відео зафіксовано, як під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснює, що посвідчення водія він при собі не має, та родичі зараз привезти його не можуть. На підставі вищезазначеного відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 16.07.2019 інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Темченко О.М. винесено постанову серії НК №039172 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с. 3).

Відповідно до змісту постанови 16.07.2019 р. о 12 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 110 D, д.н. НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг по вул. Кемерівська, 2, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України. Правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 425 грн.

За ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями встановленими КУпАП.

Позивач в позовній заяві та у судовому засіданні заперечував факт свого керування у вказані в оскаржуваній постанові день та час транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO 110 D, д.н. НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг по вул. Кемерівська, 2, а тому вважає, що посвідчення водія надавати інспектору поліції не повинен був.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.286 КАС України).

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суть оскаржуваної постанови полягає в тому, що водій ОСОБА_1 16.07.2019 р. о 12 год. 05 хв., керував автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 110 D , д.н. НОМЕР_1 у м. Кривий Ріг по вул. Кемерівська, 2, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тому встановлення порушень мало бути відповідним чином підтверджено.

При цьому, згідно з п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.13 ПДР України визначено перелік категорій транспортних засобів та зазначено до яких категорій відносяться ті чи інші види транспортних засобів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитися певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з частиною другою та третьою статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак в порушення вищезазначеного, відповідачем не надано жодних доказів того, що 16.07.2019 о 12 год. 05 хв., у м. Кривий Ріг по вул. Кемерівська, 2 автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 110 D, д.н. НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 .

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. Однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено взагалі доказів (а.с.3).

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, та надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

В судовому засіданні досліджено диск, наданий відповідачем разом з відзивом на позовну заяву. На диску міститься відеозапис з камери АЕ 0256, однак посилання на вказану камеру в постанові НК № 039172 від 16.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутнє. Крім того, на даному відеозапису відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 16.07.2019 о 12 год. 05 хв. автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 110 D , д.н. НОМЕР_1 . На ньому зафіксовано спілкування інспектора з ОСОБА_1 під час якого останній пояснює, що автомобілем керував не він, а особа яка перебуває поряд з ним (а.с. 33).

Враховуючи відсутність в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилання на відео з камери АЕ 0256, надане відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, зазначений доказ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24 січня 2019 року у справі № 592/5576/17.

Також до матеріалів справи долучено постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2019 у справі №215/4417/19, відповідно до якої адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме: з аналізу пояснень ОСОБА_1 та наданих доказів, судом встановлено, що вина останнього в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння 16.07.2019 о 12 год. 05 хв. в м. Кривому Розі по вул. Кемерівська, 2 недоведена.

Зазначена постанова 29.10.2019 набрала законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особам, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на викладені вище обставини, у суду відсутні підстави для незастосування наведеного вище судового рішення в сенсі встановленої останнім преюдиції щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 16.07.2019 о 12 год. 05 хв. транспортним засобом в м. Кривому Розі по вул. Кемерівській.

Також, з метою встановлення всіх обставин у справі, відповідно до ст. ст. 76, 81 КАС України, судом викликано і допитано у якості свідка ОСОБА_3 як особу, яка керувала транспортним засобом в цей день та час.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , повідомив суду, що 16.07.2019 автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 110 D , д.н. НОМЕР_1 керував саме він. Під час керування вищевказаний автомобіль зламався, тому він зателефонував ОСОБА_1 , щоб останній приїхав та допоміг йому полагодити його. Коли вони з ОСОБА_1 лагодили двигун до них під`їхали інспектори патрульної поліція, які одразу підійшли до ОСОБА_1 і почали наполягати на тому, що останній керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та вимагати у ОСОБА_1 надати посвідчення водія на право керування транспортними засобами. ОСОБА_1 їм пояснив, що автомобілем не керував і посвідчення водія з собою не носить, у зв`язку з чим був затриманий.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не навів заперечень, які могли б спростувати доводи позивача, та не надав належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. 2.1 «а» ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) зазначено, що суд прри оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зокрема, скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Темченка Олексія Миколайовича, суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв`язку з чим, в частині визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, враховуючи наведені і встановлені обставини, суд приходить до висновку що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №039172 від 16.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Темченка Олексія Миколайовича про скасування постанови НК №039172 по справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2019 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №039172 від 16.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання дій інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Темченка Олексія Миколайовича протиправними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.10.2019.

Суддя