Справа № 420/5693/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5693/18
УХВАЛА

28 жовтня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Збарацької А.І.

За участю сторін:

Позивачів: не з`явились

Представників позивачів: не з`явились

Представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/5693/18, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до головного управління ДФС у Миколаївській області будо задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення головного управління ДФС у Миколаївській області від 12.09.2018 року №1, №1, №0-1426, №0-1426 та від 15.08.2018 року №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, якими ОСОБА_2 були нарахуванні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення головного управління ДФС у Миколаївській області від 25.09.2018 року №0-1426, №1, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, якими ОСОБА_1 були нарахуванні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Стягнуто з головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань суму сплаченого ОСОБА_2 судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3 362,81 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 06.05.2019 року головним управлінням ДФС у Миколаївській області було подано апеляційну скаргу.

20.05.2019 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі №420/5693/18.

03.07.2019 року від ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/5693/18, оскільки суд у рішенні від 12.03.2019 року не визначив спосіб його виконання.

Згідно п.п.15.1, 15.3 п.15 Розділу VII Перехідних Положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Розгляд справи у суді здійснюється також за матеріалами справи у паперовій формі.

У зв`язку із знаходженням (на час надходження заяви) адміністративної справи №420/5693/18 в П`ятому апеляційному адміністративному суді, позивача ОСОБА_1 Одеським окружним адміністративним судом було повідомлено про розгляд його клопотання після повернення матеріалів справи з апеляційного суду.

03.10.2019 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду було частково задоволено апеляційну скаргу головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі №420/5693/18. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від про визначення ОСОБА_2 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік: від 12.09.2018 року №1 в частині 83,90 грн., №1 в частині 65,97 грн., №0-1426 в частині 1 211,34 грн., №0-1426 в частині 375,77 грн., та від 15.09.2018 року №0-1426 в частині 21 221,21 грн., №0-1426 в частині 10 484,54 грн., №0-1426 в частині 8 726,60 грн., №0-1426 в частині 7 298,26 грн.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області про визначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік : від 25.09.2018 року №0-1426 в частині 5,55 грн., №1 в частині 64,62 грн., №0-1426 в частині 1 186,03 грн., №0-1426 в частині 21 221,21 грн., №0-1426 в частині 10 484,54 грн., №0-1426 в частині 368,10 грн., №0-1426 в частині 8 726,60 грн., №0-1426 в частині 7 298,26 грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.

Після повернення адміністративної справи №420/5693/18 з П`ятого апеляційного адміністративного суду, Одеським окружним адміністративним судом з метою розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/5693/18, було призначено судове засідання.

У судове засідання 28.10.2019 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Згідно ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно положень частини 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши подані до суду документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява ОСОБА_1 , оцінивши докази, які мають юридичне значення, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки на час вирішення заяви ОСОБА_1 від 03.07.2019 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду скасовано П`ятим апеляційним адміністративним судом та у справі №420/5693/18 прийнято нове судове рішення (постанову від 03.10.2019 року), яке набрало законної сили, суд 1-ї інстанції не наділений повноваженнями ухвалювати додаткове судове рішення у справі, оскільки у розумінні положень ст. 252 КАС України не є судом, що ухвалив основне судове рішення.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи.

Так при вирішенні справи по суті суд у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії тощо.

При цьому суд зазначає, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації захисту прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до п.54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п.58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства суд зазначає, що визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення є достатнім та ефективним способом захисту та відновлення порушених прав позивачів в даній категорії адміністративних справ. Так у разі набрання законної сили рішення суду, яким було скасовано ППР, таке податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним та у позивача відсутні обов`язок сплачувати суми податкових зобов`язань визначених у ньому.

Встановлення способу виконання судового рішення, на думку суду, необхідно у тих справах, в яких відновлення порушених прав та інтересів позивача пов`язане з необхідністю суб`єкта владних повноважень вчиняти певні дії для їх відновлення.

Разом з тим, такий спосіб захисту порушених прав, як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, на думку суду, не передбачає необхідності вчиняти суб`єктом владних повноважень будь-яких дій, оскільки його протиправні рішення скасовуються саме адміністративним судом, а тому додатково встановлювати спосіб захисту порушеного права позивача, яке відновлено рішенням суду, не потрібно.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі №420/5693/18 були вирішені всі позовні вимоги позивачів та вирішено питання про розподіл судових витрат.

На підставі вищезазначеного, враховуючи відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення відповідно до положень ст.252 КАС України, суд доходить висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні його заяви про ухвалення Одеським окружним адміністративним судом додаткового судового рішення по справі №420/5693/18.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 241, 243, 245, 248, 252, 293-295, 370, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/5693/18 відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 293-295 КАС України та пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 01 листопада 2019 року.

Суддя Білостоцький О.В.