Справа № 1.380.2019.004260
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.004260
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретаря судового засідання Лепеха А.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Куненець Л.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (далі - відповідач), у якій просить суд:

визнати неправомірними державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2 062580 від 08.01.2014 з моменту його внесення та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 від 08.01.2014.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) позивачу стало відомо, що її зареєстровано як фізичну особу-підприємця (далі - ФОП), про що 08 січня 2014 року внесено запис до ЄДР. Позивач вважає вказаний запис протиправним, оскільки фізичною особою-підприємцем позивачка ніколи не була, з наміром про реєстрацію її як ФОП не зверталася, документів, необхідних для реєстрації ФОП до компетентних органів не подавала. Стверджує, що внесена інформація до ЄДР відносно позивача є неповною та не містить обов`язкових реквізитів, зокрема, вказано неправильну адресу реєстрації, не зазначено вид діяльності, а також вказані у реєстраційній картці паспортні дані не належать позивачу, що підтверджується наявними доказами у матеріалах справи. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що підставою для проведення державної реєстрації, зокрема, включення ОСОБА_1 як ФОП була інформація, отримана від міжвідомчих спеціальних комісій. Зазначив, що у журналі обліку державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності наявні відомості про те, що 27.03.1997 ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою підприємцем, що спростовує доводи позивача. Стверджує, що позивачем було подано повний пакет документів, зокрема, реєстраційну картку за зразком додатка №2 та квитанцію, передбачену п. 6 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №276 від 29.04.1994 «Про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності». Зазначив, що наказами «Про скасування державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб» підтверджується, що до 31.12.2003 підприємницька діяльність ОСОБА_1 не припинялася. Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки управлінням не було порушено жодних законних прав позивача. Вважає, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки реєстрація позивача як ФОП була проведена державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Львівського міського управління юстиції. Вказує, що Львівське міське управління юстиції ліквідовано, а відповідач не є його правонаступником. Просив відмовити в задоволені позову.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити.

27.08.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 24.10.2019 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 стало відомо з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що 08 січня 2014 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Львівського міського управління юстиції Василишин Г.Я. було внесено запис № 2 062580 про державну реєстрацію ОСОБА_1 . як фізичної особи-підприємця.

25 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до юридичного департаменту Львівської міської ради із запитом про надання інформації щодо документів, які були підставою внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ОСОБА_1 . як фізичної особи-підприємця.

Того ж дня ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ДФС у Львівській області з запитом про надання інформації, зокрема документів, на підставі яких було внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ОСОБА_1 . як фізичної особи-підприємця.

02.06.2019 Головне управління ДФС у Львівській області листом № 33091 надало інформацію з ІС «Податковий блок» відносно ОСОБА_1

24.07.2019 юридичний департамент Львівської міської ради надав ОСОБА_1 відповідь на запит листом № 29-174, у якому повідомило, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №575/5 були створені міжвідомчі комісії (далі - Комісія), до складу яких входили представники реєстраційних служб Головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та територіальних органів Міністерства доходів і зборів України територіальних органів статистики, територіальних органів Пенсійного фонду України. На підставі відомостей інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманих від комісії, державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 08.01.2014 було включено відомості про ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправним включення її до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, звернулася з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства.

Станом на 27.03.1997 (перша дата реєстрації ОСОБА_1 як ФОП) порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності визначав Закон України «Про підприємництво» № 698-XII від 07.02.1991 та Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності та про реєстраційний збір за державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 276 від 19.04.1994.

Так, статтею 8 Закону України «Про підприємництво» державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності, крім об`єднань юридичних осіб, що здійснюють свою діяльність в Україні на умовах угод про розподіл продукції, проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації (далі - органи державної реєстрації) за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб`єкта, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 6 Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності та про реєстраційний збір за державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 276 від 19.04.1994, громадянин, який має намір провадити підприємницьку діяльність без створення юридичної особи (заявник), подає до органу державної реєстрації реєстраційну картку за зразком додатка № 2, яка одночасно є заявою про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, і документ, що підтверджує сплату реєстраційного збору, а також пред`являє документ, що посвідчує його особу.

Згідно з пунктом 9 вказаного Положення орган державної реєстрації фіксує дату надходження документів у журналі обліку реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності.

За наявності всіх документів, зазначених у пунктах 4 - 6 цього Положення, орган державної реєстрації протягом п`яти робочих днів з дати надходження цих документів зобов`язаний провести державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності і видати заявникові свідоцтво за зразком додатка № 3 (для юридичної особи) або додатка № 4 (для фізичної особи) та один примірник установчих документів з відповідною відміткою органу державної реєстрації (для юридичної особи).

Аналізуючи наведені норми законодавства необхідною умовою для державної реєстрації фізичної особи, яка має намір провадити підприємницьку діяльність без створення юридичної особи було подання до органу державної реєстрації реєстраційної картки за зразком додатка № 2, яка одночасно є заявою про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, і документа, що підтверджує сплату реєстраційного збору, а також пред`явити документ, що посвідчує його особу.

Так, 01.07.2004 набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно зі ст.4 цього Закону державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" встановлено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який набрав чинності 01.07.2004 відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного Реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" встановлено, що реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

1 липня 2010 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» № 2390.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Під час судового розгляду справи суд, перевіряючи обставини державної реєстрації підприємницької діяльності ОСОБА_1 , встановив наступне.

20.03.1997 було проведено державну реєстрацію ОСОБА_1. як фізичної особи-підприємця, про що внесено у реєстраційну картку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи наступні відомості: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий ВВС Шевченківського райвиконкому, адреса проживання: АДРЕСА_2 6,7, вид діяльності: торгівля продуктовими, промисловими товарами, торгівельна-посередницька діяльність, торгівля хлібно-булочними виробами, сільськогосподарською продукцією.

У матеріалах справи наявна квитанція про оплату реєстраційного збору ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 6,7.

Отже, згідно із змістом реєстраційної картки та квитанції про оплату реєстраційного збору ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , що проживає за адресою : АДРЕСА_3 виявила намір провадити підприємницьку діяльність.

У зв`язку із змінами, які відбулися у законодавстві державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 08.01.2014 було внесено запис № 2 062580 про державну реєстрацію ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 6,7 як фізичної особи-підприємця з підстав, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним.

По перше, необхідно звернути увагу, що статтею 1 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" встановлено, що свідоцтво про державну реєстрацію - документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Проте встановити яке саме свідоцтво видане ОСОБА_1 про державну реєстрацію, вважається недійсним неможливо, оскільки відомості щодо номера такого свідоцтва до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, як і не надано суду під час судового розгляду.

Таким чином, з наведеного слідує, що у 1997 році громадянка ОСОБА_1 виявила намір провадити підприємницьку діяльність, про що було видано відповідні документи, а у 2014 році у зв`язку із змінами у законодавстві, зокрема, щодо необхідності внесення до Єдиного державного реєстру записів про державну реєстрації чи припинення ФОП було внесено спірний запис у цій справі.

Проте, позивач - ОСОБА_1 стверджує, що вона фізичною особою-підприємцем ніколи не була, з наміром про реєстрацію як ФОП не зверталася, документів необхідних для реєстрації ФОП до компетентних органів не подавала. Звернула увагу суду, що відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, їй не належать, а реєстраційна картка не її.

Суд, надаючи наведеним обставинам оцінку, встановив наступне.

ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області листом № 01.15/7578 від 10.10.2019 надало відповідачу відповідь на його запит, у якому повідомило, що на анкетні дані, зокрема, ОСОБА_1 видавались наступні паспорти:

паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 24.06.1976 Буським РВВС у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 31.07.2001 Шевченківським РВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 16.10.1978 ВВС Шевченківського райвиконкому на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, з наведеного слідує, що є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією наявного в матеріалах справи паспорта серії НОМЕР_5 , виданого 31.07.2001 Шевченківським РВ УМВС України у Львівській області.

Отже, позивачу було видано паспорти серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 .

Проте паспорт серії НОМЕР_6 був виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не позивачу.

Відповідні обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи копіями паспортів, з яких видно, що паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 16.10.1978 ВВС Шевченківського райвиконкому на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить іншій особі.

Приналежність паспорта серії НОМЕР_6 іншій особі підтверджується фотознімком, з якого видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є позивачем у цій справі.

Отже, перша дата реєстрації ОСОБА_1 як ФОП 27.03.1997 відбулася відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не є позивачем у цій справі, оскільки реєстраційна картка видавалась на ім`я ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , що проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом під час судового розгляду справи булов становлено, що наявна в матеріалах справи реєстраційна картка видана на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а спірний запис про державну реєстрацію як ФОП внесений відносно позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на 27.07.2007 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_5 , виданого 31.07.2001 Шевченківським РВ УМВС України у Львівській області.

При цьому суд наголошує, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зверталася з відповідним пакетом документів для реєстрації її ФОП.

Наведені обставини підтверджують доводи позивача, що вона фізичною особою-підприємцем ніколи не була, з наміром про реєстрацію як ФОП не зверталася, документів необхідних для реєстрації ФОП, до компетентних органів не подавала та, як наслідок спростовують доводи відповідача, що позивачем було подано повний пакет документів, зокрема, реєстраційну картку за зразком додатка №2 та квитанцію, оскільки, як встановлено судом, відповідні документи подавалися іншою особою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також відповідні обставини підтверджують доводи позивача, що внесена інформація до ЄДР відносно позивача є неповною та не містить обов`язкових реквізитів, зокрема, вказано неправильну адресу реєстрації, не зазначено вид діяльності, а також вказані у реєстраційній картці в графі «паспорт, серія» паспортні дані не належать позивачу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що державна реєстрація фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 2 062580 від 08.01.2014 з моменту його внесення є протиправними, оскільки внесені щодо іншої особи, яка не була ФОП та не зверталася до відповідних органів з необхідним пакетом документів.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01.07.2018 № 2390 цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 01.07.2010 № 2390 набрав чинності 03.03.2011, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців завершувався через рік, починаючи з дня набрання чинності законом, тобто мав тривати до 03.03.2012.

При цьому спірний запис № 2 062580 про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця було внесено лише 8 січня 2014 року.

Що стосується покликань відповідача на аналітичну інформацію, отриману від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, то суд зазначає наступне.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01.07.2018 року № 2390 передбачено, що спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осі-підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру. (пункт 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01.07.2018 року № 2390).

Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №575/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.04.2012 за №569/20882, "Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", чинним до 01.07.2014, затверджено Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та зобов`язано державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців забезпечити включення до Єдиного державного реєстру відомостей про невключених суб`єктів на підставі аналітичної інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 1.2 Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців визначено, що комісії створюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з метою проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 3.1 та 3.2 зазначеного Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців завданням комісії є проведення інвентаризації невключених суб`єктів. Комісія відповідно до покладеного на неї завдання: приймає від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців (далі - уповноважені органи), аналітичну інформацію про невключених суб`єктів; розглядає, аналізує прийняту від уповноважених органів аналітичну інформацію; складає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів; передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів реєстраційним службам головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб - підприємців для подальшого включення їх державними реєстраторами до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр).

Пунктом 4.3 вказаного Положення встановлено, що комісія передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів державним реєстраторам за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб - підприємців для подальшого включення цих відомостей до Єдиного державного реєстру, про що складається акт приймання-передачі у двох примірниках. Узагальнена інформація про невключених суб`єктів може передаватися частинами.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем як суб`єктом владних повноважень не було надано суду жодних доказів щодо приналежності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до осіб, які не включені до Єдиного державного реєстру, як і не надано акта приймання-передачі визначеного у п. 4.3 Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що державним реєстратором було порушено вимоги чинного на час вчинення реєстраційних дій законодавства.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Водночас в Єдиному державному реєстрі серед іншого повинні міститися такі відомості щодо фізичної особи - підприємця:

ім`я фізичної особи;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта);

місце проживання;

види діяльності;

дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, дати та номери записів про внесення змін до нього;

підстави для відмови у проведенні державної реєстрації;

підстави для відмови у проведенні державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця.

При цьому суд під час дослідження правомірності реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як фізичної особи-підприємця також встановив, що відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є неповними та не відповідають дійсним анкетним даним позивача, з наступних підстав:

у графі «Місце проживання» зазначено: АДРЕСА_3 , проте це адреса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не позивача у цій справі;

у графі «Види діяльності» відомості відсутні;

у графі «Дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-

підприємця» зазначено: 01.01.0001, проте не зазначено номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Таким чином, суд встановив відсутність підстав для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 2 062580 від 08 січня 2014 року про державну реєстрацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фізичною особою-підприємцем.

З огляду на те, що без законних на те підстав внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію ОСОБА_1 . як фізичної особи-підприємця, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 2 062580 від 08 січня 2014 року підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частини 5 статті 25 Закону України Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру та формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат у відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 2 062580 від 08.01.2014 з моменту його внесення.

Скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 від 08.01.2014.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.11.2019.

Суддя Р.М. Брильовський