Справа № 440/3702/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3702/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії;

- зобов`язання здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа №22ц-1885/2011), за період з 27 жовтня 2009 року та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена йому на підставі вказаної постанови суду, та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 27 жовтня 2009 року по день фактичної виплати пенсії /а.с. 5-7/.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача. 20 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії та у разі непроведення нарахування та виплати компенсації здійснити такі дії. Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4442/М-02 від 04 вересня 2019 року позивачу повідомлено, що обов`язку щодо нарахування компенсації втрати частини доходів судові рішення не містять. З діями (бездіяльністю) відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів позивач не погоджується, оскільки вважає, що відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії з вини відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 2-4/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 24-25/ зазначив, що невиплата пенсії в перерахованому на виконання рішення суду розмірі не є виною управління, оскільки до повноважень ГУ ПФУ в Полтавській області не входить повноваження щодо збільшення видатків державного бюджету на виконання рішення судів. Така виплата пенсії має разовий характер і на неї компенсація втрати частини доходів не нараховується в силу статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с. 11, 26-28, 39-40/.

Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року /а.с.15-19/, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести перерахунок щомісячної основної державної та щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 несплачені у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з 27 жовтня 2009 року і по час прийняття рішення в розмірі шести мінімальних пенсій за віком на час виплат, встановленої законом відповідно до частини четвертої статті 54 та статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 несплачені у повному обсязі суми щомісячної додаткової державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 27 жовтня 2009 року і по час прийняття рішення як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат, відповідно до статті 50 та статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На виконання вказаного судового рішення управлінням Пенсійного фонду здійснено відповідний перерахунок пенсії, проте фактичну виплату такої пенсії не проведено, що не заперечується відповідачем та підтверджено його службовою запискою №582/03.11 від 21 жовтня 2019 року /а.с. 45/.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою від 20 серпня 2019 року /а.с. 8/, в якій просив повідомити чи було проведено нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року. Крім того, у разі непроведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статей 1-2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, просив вчинити такі дії.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №4442/М-02 від 04 вересня 2019 року /а.с.9/ ОСОБА_1 повідомлено, що у зазначених ним рішеннях судів відсутні зобов`язання щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати". Також вказаним Законом та постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року не передбачено нарахування компенсації втрати частини доходів на суми, що виплачуються за минулий час за рішенням суду.

Не погодившись з діями (бездіяльністю) відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року /далі - Закон №2050-ІІІ/ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Статтями 3 та 4 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що право на нарахування компенсації втрати частини доходів виникає у громадянина з моменту спливу встановлених строків виплати доходів, а право на виплату цієї компенсації - з моменту проведення фактичної виплати доходів за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати /далі - Порядок №159/.

Пунктом 1 Порядку №159 визначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а також стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсій.

Основною умовою для нарахування громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати доходів нараховується незалежно від порядку і підстав нарахування доходів: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №681/423/15-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 72088956), від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 74870749), від 05 жовтня 2018 року у справі №127/829/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 76941071), від 12 лютого 2019 року у справі №814/1428/18 (реєстраційний номер в ЄДРСР 79817749) та від 08 серпня 2019 року у справі №638/19990/16-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 83513436).

У цій справі позивач просить визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, а також зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію на суму державної та додаткової пенсій, які нараховані йому на підставі судового рішення - постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року.

Враховуючи, що право на нарахування компенсації втрати частини доходів виникло у позивача з моменту спливу встановлених строків виплати державної та додаткової пенсій та згідно з законом компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого доходу" за відповідний місяць, суд дійшов висновку, що вимоги позивача у частині визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо відмови у нарахуванні компенсації втрати частини доходів, а також щодо зобов`язання відповідача нарахувати таку компенсацію підлягають задоволенню.

При цьому обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій, які знайшли своє відображення у листі №4442/М-02 від 04 вересня 2019 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані позивачу на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року, починаючи з 27 жовтня 2009 року.

Разом з тим, позовні вимоги у частині визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо відмови у виплаті компенсації втрати частини доходів та щодо зобов`язання відповідача виплатити таку компенсацію є передчасними та задоволенню не підлягають, адже судом встановлено та позивачем не спростовано, що нарахована відповідачем за період з 27 жовтня 2009 року доплата до державної та додаткової пенсій у сумі 30144,16 грн позивачу фактично не виплачена /а.с.45/, а тому у відповідача ще не виникло обов`язку здійснити виплату позивачу суми компенсації у тому ж самому місяці, в якому здійснена виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані ОСОБА_1 на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа №22ц-1885/2011), починаючи з 27 жовтня 2009 року, що знайшли своє відображення у листі №4442/М-02 від 04 вересня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної та додаткової пенсій, які були нараховані ОСОБА_1 на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2010 року у справі №2-3085/10, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 лютого 2011 року (справа №22ц-1885/2011), починаючи з 27 жовтня 2009 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк