Справа № 804/6320/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2019 року

Київ

справа №804/6320/16

провадження №К/9901/34179/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білак М. В., Губської О. А.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФИМ» до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФИМ» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду, прийняту 13 грудня 2016 року у складі головуючого судді - Турлакової Н.В., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, постановлену 12 червня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Олефіренко Н.А., суддів: Білак С.В., Шальєвої Я.В.,

І. Обставини справи:

1. У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФИМ» (далі - позивач, ТОВ «ФИМ») звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (далі також - відповідач), в якому просило:

1.1. визнати противоправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області О.О. Дрижирук винесену 14 вересня 2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 44102560 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0470/2563/12 від 14 липня 2014 року виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, в частині зобов`язання Управління пенсійного фонду України в місті Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на доставку пільгових пенсій, сплачених ТОВ «ФИМ» за період 2010-2012 роки;

1.2. визнати противоправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області О.О. Дрижирук винесену 14 вересня 2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 44102560 про скасування документу «Постанова про накладення штрафу» від 28 жовтня 2015 року;

1.3. визнати противоправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області О.О. Дрижирук винесену 14 вересня 2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 44102560 про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП № 44102560.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті на підставі ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року по справі №804/165/16, в т.ч. прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження ВП №44102560, проте не існує такого судового рішення, як ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року по справі №804/165/16, водночас існує постанова, яка станом на час подання цього позову не набрала законної сили та не може створювати будь-яких юридичних наслідків.

2.1. Також, позивач зазначає, що в межах апеляційного провадження по справі №2а/0470/2563/12, було вирішення питання допуску процесуального правонаступництва, але питання зміни сторони виконавчого провадження не досліджувалися, у зв`язку з чим, рішення державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження також не має передбачених законом підстав.

3. Відповідач проти позову заперечував, та зазначив що покладені судом зобов`язання щодо вчинення дій по відношенню до ТОВ «ФИМ» по справі №2а/0470/2563/12 виконані управлінням ПФУ в м. Жовтих Водах в повному обсязі, і в порядку, встановленому судовим рішенням. Отже, вимоги виконавчого документа суду виконано в повному обсязі, а виконавче провадження підлягає закінченню. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

4. Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 13 грудня 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовив.

4.1. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач діяв в рамках чинного законодавства, в межах наданих йому повноважень та з урахуванням Закону України «Про виконавче провадження».

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. Позивач, вважаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухваленими з порушенням норм матеріального і процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати їх рішення, та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

5.1. Заперечення на касаційну скаргу відповідачем не подавались.

6. Суддя-доповідач Вищого адміністративного суду України ухвалою від 7 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за названою скаргою.

7. Приписами підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обумовлено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 5 березня 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду який ухвалою від 7 березня 2018 року касаційну скаргу прийняв до провадження.

ІV. Установлені судами фактичні обставини справи

9. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2013 року по справі №2а-0470/2563/12, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року залишена без змін:

- визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області в частині визначення та нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ФИМ» розміру відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій, визначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період 2010-2011роки;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «ФИМ» за період з 2010 - 2011року.

10. На виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження відносно боржника - УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області, по виконанню вимог виконавчого листа, виданого 14 липня 2014 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 2а-0470/2563/12 в частині зобов`язання УПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених ТОВ «ФИМ» за період з 2010-2011року.

11. Відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/15733/14 від 06 жовтня 2014року, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №804/15733/14 від 17 березня 2015 року залишена без змін, визнана незаконною та скасована постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 08 вересня 2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 44102560 з примусового виконання вимог вказаного виконавчого листа.

12. Станом на 02 червня 2015 року постановою головного державного виконавця, виконавче провадження № 44102560 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 2а-0470/2563/12 було відновлено.

13. 28 жовтня 2015 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 680,00 гривень, яку було направлено на адресу боржника - для виконання, разом із вимогою державного виконавця від 28 жовтня 2015року, якою було зобов`язано виконати резолютивну частину виконавчого листа суду в повному обсязі.

14. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року по справі №804/165/16, постанову про накладення штрафу від 28 жовтня 2015 року визнано протиправною та скасовано.

14.1. Дане рішення було проголошено в судовому засіданні, в присутності державного виконавця відділу, представника боржника та представника стягувача, отже позивач був обізнаний щодо зазначеного рішення, але не оскаржив останнє.

14.2. Крім того, відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року по справі №2а/0470/2563/12, під час розгляду апеляційної скарги ТОВ «ФИМ» на ухвалу суду від 25 травня 2016 року, у судовому засіданні 25 серпня 2016 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом здійснено процесуальне правонаступництво та замінено: відповідача - УПФУ в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області, правонаступником - П`ятихатським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, третю особу - УПФУ в Криворізькому районі Дніпропетровської області, правонаступником - Криворізьким північним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

15. Станом на 14 вересня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижирук О.О., в межах виконавчого провадження ВП № 44102560 з примусового виконання виконавчого листа виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом № 2а/0470/2563/12 від 14 липня 2014 року, було винесено постанови:

- постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0470/2563/12 від 14 липня 2014 року виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, в частині зобов`язання Управління пенсійного фонду України в місті Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на доставку пільгових пенсій, сплачених ТОВ «ФИМ» за період 2010-2012рр.;

- постанову про скасування документу «Постанова про накладення штрафу» від 28 жовтня 2015 року;

- постанову про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП № 44102560, якою замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника - з УПФУ в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області на його правонаступника - П`ятихатське об`єднане УПФУ Дніпропетровської області.

16. На підставі заяви ТОВ «ФИМ» від 23 вересня 2016 року вих. № 268 яка була подана на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області була проведена перевірка щодо законності виконавчого провадження ВП №44102560 на підставі вимог статті 83 Закону України «Про виконавче провадження», а саме перевірялося законність спірних постанов ухвалених 14 вересня 2016 року.

17. При перевірці даного виконавчого провадження було встановлено, що при винесенні постанови про скасування процесуального документа від 14 вересня 2016 року та при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 вересня 2016 року, державним виконавцем відділу було допущено описку, а саме: посилання державного виконавця відділу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/165/16 від 24 березня 2016 року є помилковим, оскільки 24 березня 2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 804/165/16 було винесено постанову, тому було внесено зміни до постанови про скасування процесуального документу від 14 вересня 2016 року та до постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 вересня 2016 року, а саме: вважати вірним підставою для винесення даних постанов - постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/165/16 від 24 березня 2016 року.

18. Копію постанови по перевірку виконавчого провадження було направлено 04 жовтня 2016 року за вих. № 02.1-14/14664 на адресу заявника -ТОВ «ФИМ».

19. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що покладені судом зобов`язання щодо вчинення дій щодо ТОВ «ФИМ» по справі № 2а/0470/2563/12 виконані управлінням ПФУ в м. Жовтих Водах в повному обсязі, і в порядку встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень покладених на управління Фонду.

V. Джерела права й акти їх застосування

20. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

22. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі по тексту - Закон № 606-XIV).

23. Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

24. Права та обов`язки державних виконавців встановлені статтею 11 Закону № 606-XIV, відповідно до якої державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання, заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом, роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

25. Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом (стаття 6 Закону № 606-XIV).

26. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (частина перша, п.1,2 частини другої статті 17 Закону № 606-XIV).

27. Пунктом 1 частини першої статті 19 Закону № 606-XIV, встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

28. Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (частини перша та друга статті 25 Закону № 606-XIV).

29. У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (частина перша статті 27 Закону № 606-XIV).

30. Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк (частина друга статті 30 Закону № 606-XIV).

31. Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно i в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

32. Відповідно до частин першої - третьої статті 75 Закону № 606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше, ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

33. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

34. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

35. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

36. Відповідно до положень частини першої статті 89 Закону № 606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

37. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

38. Згідно із пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

39. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

40. За правилами статті 242 КАС України (в чинній редакції) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

41. Відповідно до частини третьої статті 181 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи), яка повністю кореспондується з частиною третьою статті 287 КАС України в чинній редакції, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

42. Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ № 229 від 02 липня 2014 року, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

43. З 07 квітня 2015 року вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв`язку із прийняттям постанови КМУ № 150 від 31 березня 2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

44. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

45. Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

46. Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

47. Наказом Міністерства юстиції від 20 квітня 2016 року № 1183/5 затверджено Типове положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

48. Відповідно до пункту 1 зазначеного Типового положення управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції).

До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

49. Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв`язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

50. Враховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, у разі подання позовної заяви до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 52 КАС України здійснювати заміну неналежного відповідача на належного.

VІ. Оцінка Верховного Суду

51. Позивач як у позовній заяві так і обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, стверджує, що рішення суду не виконано, а тому підстави для скасування постанови про накладення штрафу та закриття виконавчого провадження відсутні.

52. Втім, вказані доводи позивача не підтверджуються жодним належним доказом, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, і ці обставини позивачем не оспорюються, що на виконанні у відповідача знаходився виконавчий лист № 2а/0470/2563/12 в частині зобов`язання Управління ПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області здійснити перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «ФИМ» за період з 2010 року по 2011 рік.

52.1. Тобто, Управління ПФУ не мало відшкодовувати ТОМ «МИФ» надмірно сплачені грошові кошти - суми на виплату і доставку пільгових пенсій, в рішенні яке перебувало на виконанні у відповідача мова йде про здійснення перерахунку сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а не про їх виплату.

52.2. З матеріалів справи вбачається, що перерахунок сум для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «ФИМ» за період з 2010 року по 2011 рік Управлінням ПФУ в м. Жовті Води Дніпропетровської області було проведено.

53. Отже, оскільки покладені судом зобов`язання щодо вчинення дій по відношенню до ТОВ «ФИМ» по справі №2а/0470/2563/12 виконані управлінням ПФУ в м. Жовтих Водах в повному обсязі, і в порядку, встановленому судовим рішенням, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій що виконавче провадження підлягає закінченню.

54. Щодо протиправності постанови відповідача від 14 вересня 2016 року про скасування процесуального документу, якою скасовано документ «Постанова про накладення штрафу» від 28 жовтня 2015 року, доводи позивача є необґрунтованими та до уваги не приймаються, виходячи з наступного:

54.1. При перевірці даного виконавчого провадження було встановлено, що при винесенні постанови про скасування процесуального документа від 14 вересня 2016 року та при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 вересня 2016року, державним виконавцем відділу було допущено описку, а саме: посилання державного виконавця відділу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 804/165/16 від 24 березня 2016 року є помилковим, оскільки 24 березня 2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 804/165/16 було винесено постанову, тому було внесено зміни до постанови про скасування процесуального документа від 14 вересня 2016 року та до постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 вересня 2016 року, а саме: вважати вірним підставою для винесення даних постанов - постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/165/16 від 24 березня 2016 року.

54.2. Правильним є висновок, що технічна описка у вказаних постановах не може слугувати підставою для їх скасування, якщо не порушено порядок їх прийняття, вони прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, порушень яких під час розгляду справи не встановлено.

55. Верховним Судом також відхиляються доводи скаржника щодо протиправності постанови відповідача від 14 вересня 2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 44102560 про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП № 44102560, оскільки в межах апеляційного провадження по справі №2а/0470/2563/12 питання зміни сторони виконавчого провадження не досліджувалися,

55.1. Так, відповідно до статті 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

55.2. Отже, постанова відповідача від 14 вересня 2016 року про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП № 44102560, якою замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника - з УПФУ в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області на його правонаступника - П`ятихатське об`єднане УПФУ Дніпропетровської області винесена на підставі діючого законодавства України та є правомірною.

56. За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судами обставин справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів, що у цьому випадку жодних передбачених Законом підстав для відмови у закінченні виконавчого провадження не було, державний виконавець, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування оскаржуваних постанов не вбачається, тому й відсутні підстави і для задоволення позовних вимог.

57. Водночас постановивши правильне рішення по суті, суди попередніх інстанцій не врахували що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача, суд першої інстанції не допустив його заміну, чим допустив порушення норм процесуального законодавства.

58. Так, частиною першою статті 52 КАС України передбачено, що суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первісного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

59. Отже вказаними нормами статті встановлено, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції.

60. Враховуючи те, що позовні вимоги пред`явлено до неналежного відповідача судами попередніх інстанцій порушені норми процесуального права.

61. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

62. Частиною першою статті 350 цього ж Кодексу закріплено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

63. Згідно частини другої статті 350 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

64. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

65. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

V. Судові витрати

66. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФИМ» залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді М. В. Білак

О. А. Губська