Справа № 620/2668/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року Чернігів Справа № 620/2668/19

Чернігівський окружний адміністративний суд:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Мохир О.В.,

представників відповідача : Паншиної І.В.,

Щербини Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "АТП-2528" Чернігівської міської ради до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "АТП-2528" Чернігівської міської ради (далі КП "АТП-2528", позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ГУ ДФС України у Чернігівській області, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.05.2019 № 0 на суму 1241666,00 грн, та податкове повідомлення - рішення від 29.05.2019 № 0 на суму 496666,50 грн.

Позиція позивача наведена у позовній заяві та відповіді на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач дійшов хибного висновку про порушення позивачем вимог пп. «г» п.198.5 ст. 198 та п.201.10 ст. 210 Податкового кодексу України, а саме щодо заниження позивачем податкового зобов`язання у зв`язку з невикористанням в господарській діяльності підприємства двох комунальних прибиральних машин НАКО CITYMASTER 2000. Відповідач придбання вказаних транспортних засобів не пов`язує з господарською діяльністю позивача. Однак такий висновок, на думку позивача, є необґрунтованим, оскільки цей товар придбаний для використання у господарській діяльності, але у період, що перевірявся, не використовувався на підставі наказу Підприємства від 31.08.2018 № 86. Позивач стверджує, що податкове повідомлення-рішення №0 прийнято передчасно, оскільки факт заниження позивачем податкового зобов`язання відповідачем не обґрунтований, зокрема в акті перевірки від 25.04.2019 № 326/14/03358216 не зазначено підстави визначення порушень пп. «г» п.198.5 ст. 198 ПК України. Позивач зазначає, що спірні рішення не відповідають принципу пропорційності застосованої міри відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних спричиненим ним наслідкам, що суперечить п. 8 ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 10.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.02.2019 представник відповідача подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка КП "АТП-2528" Чернігівської міської ради податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.12.2018. За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.04.2019 № 326/14/03358216, в якому зафіксовані порушення позивачем вимог п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 993333,00 грн, у тому числі за серпень 2018 року в сумі 993333,00 грн та завищено від`ємне значення податку на додану вартість всього у сумі 56552,00 грн, у тому числі за грудень 2018 року у сумі 56552,00 грн, та порушення вимог п.201.10 ст. 201 ПК України (в редакції з 01.01.2017р.) в частині не реєстрації податкових накладних і порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовні заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

КП "АТП-2528" є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 24.09.2019 № 24799758 (а.с. 154-157), видами діяльності якого у тому числі є збирання безпечних відходів (38.11). Підприємство здійснює діяльність на підставі Статуту (а.с. 158). Вся діяльність підприємства є об`єктом оподаткування ПДВ.

23.04.2019 ГУДФС у Чернігівській області у позивача проведено документальну планову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт № 326/14/03358216 (далі - акт перевірки), в якому зазначено, що позивачем порушено вимоги п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 993333,00 грн, у тому числі за серпень 2018 року в сумі 993333,00 грн та завищено від`ємне значення податку на додану вартість всього у сумі 56552,00 грн, у тому числі за грудень 2018 року у сумі 56552,00 грн.; вимоги п.201.10 ст. 201 ПК України (в редакції з 01.01.2017) в частині не реєстрації податкових накладних і порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування(а.с. 11-107).

На акт перевірки позивач подав заперечення від 16.05.2019 №01-21/479 (а.с. 108-116), та скаргу від 06.06.2019 №01-21/526, які відповідачем в частині висновків щодо порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України та п.п. 201.10. ст. 201 ПК України залишено без змін, про що відповідачем винесено рішення від 12.08.2019 № 38540/16199-99-11-04-01-25 (а.с. 126-135).

На підставі акту перевірки винесені податкове повідомлення рішення від 29.05.2019 № 0 на суму 1241666,00 грн, та податкове повідомлення - рішення від 29.05.2019 № 0 на суму 496666,50 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.

Відповідач у відзиві посилається на те, що перевіркою правомірності списання газу скрапленого встановлено факти перевищення фактичного споживання газу скрапленого над нормативними. Зокрема, в ході проведення перевірки встановлено, що лінійна норма списання бензину Hs л/100 км на спецавтомобіль ЗИЛ КО 431 встановлена в обсязі 40л/100 км. Перехідний коефіцієнт бензин-скраплений газ 1:1.25 (встановлений Наказом по підприємству №48 від 23.02.2011р.), тому при визначенні норми списання газу скрапленого на дані автомобілі застосована норма 50л/100 км (40x1,25). Перевіркою встановлено, що понаднормативна витрата газу скрапленого у вартісному еквіваленті склала - 282 761,40 грн, відповідно сума податку на додану вартість складає 56552 грн. Списання газу скрапленого понад нормативні витрати на загальну суму 282761,40 грн. вказує, що вказані операції не є господарською діяльністю платника податку. Таким чином, КП "АТП-2528" використано придбане у ПП "TT-Нафта " пальне поза межами господарської діяльності підприємства що свідчить про порушення підприємством п.198.5 ст. 198 ПК України у зв`язку з не нарахуванням податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Отже, в порушення п.198.5 ст. 198 ПК України підприємством не нараховані податкові зобов`язання у зв`язку з використанням газу скрапленого не в господарській діяльності на загальну суму 56552 грн., в тому числі за грудень 2018 року на 56552 грн.

13.11.2017 між КП "АТП-2528" (Замовник), та ТОВ НВЦ "СПЕЦ-МОНТАЖ" (Постачальник) укладено договір №13/11/17 на закупівлю товару. В ЄРПН зареєстрована податкова накладна, оформлена від імені ТОВ "НВП ЦЕНТР СПЕЦ-МОНТАЖ" на адресу КП "АТП-2528 " щодо продажу прибиральних машин " НАКО CITYMASTER 2000 " на загальну суму 5960000,00 грн, податок на додану вартість 993333,33 грн. Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (код за ЄД РПОУ 03366374) 06.12.2017. здійснило перерахування грошових коштів зі свого рахунку на рахунок КП "АТП - 2528 " на загальну суму 5960000,00 грн призначення платежу: "Фін. згід Док 25 від 06.12.2017 ...Внески в статутний капітал на придбання техніки ". КП "АТП-2528 " 08.12.2017 здійснило перерахування грошових коштів зі свого рахунку на рахунок ТОВ "НВП ЦЕНТР СПЕЦ-МОНТАЖ" на загальну суму 5960000,00 грн.

У наказі КП "АТП-2528 "від 27.06.2018 №70/2 зазначено: "Начальнику автоколони №2 ОСОБА_1 прийняти та ввести в експлуатацію комунальні прибиральні машини НАКО CITYMASTER 2000, реєстраційний № НОМЕР_1 СВ та № 28092 СВ ".

За період перебування в експлуатації (липень-серпень 2018року) подорожні листи на дану техніку не виписувались, машини не виїжджали та в господарській діяльності платника не використовувались. В подальшому, на підставі наказу КП "АТП-2528 " від 31.08.2018р. №86, у зв`язку з відсутністю об`єму робіт "Начальнику автоколони №2 ОСОБА_1 провести комплекс робіт з постановки на консервацію комунальних прибиральних машин НАКО CITYMASTER 2000, державний № 28091 СВ та № 28092 СВ з 31 серпня 2018 року".

Станом на 01.01.2019 машини НАКО CITYMASTER 2000, у кількості 2 шт., державні номери № 28091 СВ та № 28092 СВ з консервації не знято.

При цьому наявний наказ КП "АТП-2528 " від 01.11.2018р. №102/1 про зняття з консервації у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01.11.2018 зимового обладнання до автомобілів та спецтехніки, у кількості 31 найменування. Серед зазначеного обладнання та машин відсутні машини з назвою НАКО CITYMASTER 2000.

Отже, станом на 01.01.2019р. машини НАКО CITYMASTER 2000, у кількості 2 шт., державні номери № 28091 СВ та № 28092 СВ з консервації не знято та протягом перевіряємого періоду машини в господарській діяльності КП "АТП-2528 " як прибиральна техніка не використовувались.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 201.1. статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Так, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Законодавчі вимоги щодо порядку оформлення первинних облікових документів визначені Законом України 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з абзацом 11 ст. 1 вказаного Закону, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону № 996 передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Судом встановлено, що між КП "АТП-2528" (Замовник) та ТОВ "Науково - виробничий центр СПЕЦ-МОНТАЖ" (Постачальник) укладено договір на закупівлю товару № 13/11/17 від 13.11.2017, пунктом 1 якого визначено, що Постачальник зобов`язується поставити Замовнику товар: ДК 021:2015: код 34920000-2 дорожнє обладнання (Комунальна прибиральна машина - НАКО CITYMASTER 2000 з навісним обладнанням). Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 184-186).

04.12.2017 виписано видаткову накладну №1 постачальником товар (а.с. 181).

11.12.2017 здійснене перерахування коштів за придбаний товар (а.с.179).

Мета придбання товару (техніки) - для використання у господарській діяльності з надання послуг відповідно до діяльності підприємства, визначеного Статутом (а.с.158).

Всі первинні документи були надані позивачем під час перевірки та відображені на сторінках акту перевірки №326/14/033582/16 від 25.04.2019 (стор. 22-36, а32-46), а відтак сторонами не оспорюються.

Спірним є саме той факт, що придбання вказаних транспортних засобів відповідач не пов`язує з господарською діяльністю позивача.

Суд вважає, що доводи відповідача щодо порушень КП "АТП-2528" вимог податкового законодавства ґрунтуються на неправильному трактуванні норм права, з огляду на таке.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Однак суд вважає помилковим посилання відповідача на порушення позивачем пп. «г» п.198.5 ст. 198 ПК України, оскільки машини НАКО CITYMASTER державний номер 28091 СВ та 28092 СВ придбані для використання у господарській діяльності позивача, введені в експлуатацію 27.06.2018, та у період, що перевірявся, не використовувались, що підтверджується наказом Підприємства від 31.08.2018 № 86. Первинні документи на підтвердження використання вказаних машин в період, що перевірявся, відсутні.

Посилання відповідача на відсутність подорожніх листів за час перебування на підприємстві (липень - серпень 2018 року) і одночасне невикористання в експлуатації, а також подальше перебування на консервації та цитування п. 4 Наказу Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року № 92 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби " (далі Наказ № 92), згідно якого передбачено, що строк корисного використання (експлуатації) - це очікуваний період часу, протягом якого необоротні активи будуть використовуватися підприємством або з їх використанням буде виготовлено (виконано) очікуваний підприємством обсяг продукції (робіт, послуг), не можуть слугувати підставами для формування ним висновків, що позивач порушив вимоги п. 198.5 ст. 198 ПК України шляхом заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 993333,00 грн., у тому числі за серпень 2018 року у зв`язку із невикористанням придбаної техніки в господарській діяльності підприємства.

По-перше, Наказ № 92 лише визначає поняття терміну основних засобів, встановлення їх первісної вартості та їх переоцінки. Так, згідно з п. 7 згаданого Наказу, придбані (створені) основні засоби зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю. Одиницею обліку основних засобів є об`єкт основних засобів. Основними засобами, серед іншого, згідно з п.п. 5.1.5 наказу, є, серед іншого, і транспортні засоби. Тому цитування відповідачем визначення строку корисного використання (експлуатації) транспортних засобів згідно вищевказаного Наказу є неправильним, так як це жодним чином не вказує на визначені відповідачем порушення.

По-друге, в розумінні положень п. 138.3.1 ст. 138 ПК України, розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу І цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, крім "виробничого" методу.

Для розрахунку амортизації відповідно до положень цього пункту визначається вартість основних засобів та нематеріальних активів без урахування їх переоцінки (уцінки, дооцінки), проведеної відповідно до положень бухгалтерського обліку. Згідно з п. 138.3.3 ст. 138 ПК України, мінімально допустимим строком амортизації (Мінімально допустимі строки корисного використання) транспортних засобів є 5 років. Максимальні строки чинним законодавством не передбачені. Поруч з цим, відповідно до акту введення в експлуатацію комунальних прибиральних машин НАКО CITYMASTER 2000 від 27.06.2018 було встановлено строк корисного використання - 15 років.

Крім того, законодавчо визначеного зв`язку між зазначеними відповідачем поняттями строків корисного використання майна (техніки) із порушеннями вимоги п. 198.5 ст. 198 ПК України взагалі не встановлено, тому такі висновки відповідача суд вважає хибними.

Також, згідно з положеннями п. 2 розд І, п.п. 3 5 розд. ІІ, п.п. 1, 3 розд. ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745), що визначає основні вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, інформативних додатків до акта (довідки), порядку його (її) підписання, реєстрації та зберігання, актом документальної перевірки є службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Однак всупереч вимогам вказаного Порядку, посадовими особами відповідача не зазначено підстави визначення порушень пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, не викладено в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Надання оцінки податковим органом процедурі тендерної закупівлі товарів, а саме транспортних засобів марки НАКО CITYMASTER 2000, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Процедура здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальних громад регулюється Законом України "Про публічні закупівлі " від 25.12.2015 № 922-VIII ( далі Закон №922-VIII).

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-ХІІ (далі- Закон № 2939-ХІІ).

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Отже, повноваження щодо проведення перевірки публічних закупівель покладено на Держаудитслужбу, а не органи ДФС.

Посилання відповідача у відзиві на перевищення позивачем фактичного споживання газу скрапленого над нормами (а.с. 29-31) в сумі 282761,40 грн., суд вважає безпідставними, оскільки вказаний факт вирішено податковим органом під час розгляду заперечень до акту перевірки (стор. акту 19-21). Докази на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано.

Отже, доводи відповідача про порушення позивачем вимог пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України спростовуються належними доказами позивача, тому суд їх відхиляє.

Відповідно до п.2, 3, 8 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.05.2019 № 0, яким збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 1241666,00 грн., діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів юридичної особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 № 0 не відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд встановив, що 29.05.2019 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0, яким накладено на КП "АТП-2528 "штраф у розмірі 496666,50 грн.

Як встановив суд та не заперечується сторонами, відповідне податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом у зв`язку із відсутністю реєстрації позивачем податкових накладних на суму 1049885,00 грн.

Відповідне податкове повідомлення-рішення сформоване на підставі висновків акта перевірки № 326/14/033582/16 від 25.04.2019 щодо заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підтверджується розрахунком грошового зобов`язанням по податку на додану вартість КП "АТП-2528 "(а.с. 118).

Отже, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення № 0 від 29.05.2019, яке є похідним від податкового повідомлення-рішення № 0 від 29.05.2019, винесене ГУ ДФС у Чернігівській області з порушенням норм чинного законодавства України, а отже також є протиправним і підлягає скасуванню в частині сумі 496297,16 грн, оскільки належні докази на спростування суми 369,34 грн, визначеної у розрахунку ( а.с. 121) позивачем суду не надано.

Також, суд вважає можливим застосувати у спірних правовідносинах і такий фундаментальний принцип податкового законодавства, як принцип презумпції правомірності рішень платника податку відповідно до якого, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначна (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 ПК України).

Пунктом 56.21 ст. 56 ПК України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку наявність правових підстав для задоволення позову частково.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 61 від 12.02.2019

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 29.05.2019 № 0 на суму 1241666,00 грн, та податкове повідомлення - рішення від 29.05.2019 № 0 в частині суми 496297,16 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС України у Чернігівській області на користь Комунального підприємства ''АТП-2528'' Чернігівської міської ради сплачений згідно платіжного доручення від 05.09.2019 № 2 судовий збір в розмірі 19210,00 грн( дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Комунальне підприємство "АТП-2528" Чернігівської міської ради, вул.1-го Травня,173, м.Чернігів,14000 .

Відповідач: Головне управління ДФС у Чернігівській області, вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2019 року.

Суддя І.І. Соломко