Справа № 260/449/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9464/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року, головуючий суддя - Гебеш С.А., ухвалене о 09:43 год. у м. Ужгороді, повний текст якого складено 29.07.2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгород Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці ДФС, Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгород Закарпатської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305000/2019/00030; визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці ДФС № UA305000/2019/000069/2 від 28.03.2019 року; зобов`язати Закарпатську митницю ДФС повернути зайво сплачену суму митних платежів в розмірі 34 000,00 грн. за митне оформлення транспортного засобу Skoda Oktavia, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ним подано всі документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а митний орган, в свою чергу, не довів наявність обґрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної декларантом за ціною контракту митної вартості товарів, та необґрунтовано застосував другорядний метод її визначення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що жодних відомостей про неповність, недостовірність чи невірність визначення митної вартості товарів декларантом позивача матеріали справи не містять, а подані для митного оформлення документи містять інформацію про вартість придбання легкового автомобіля і понесені транспортні витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 придбано в ОСОБА_3, АДРЕСА_3 ( ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3), легковий автомобіль марки Skoda модель Oktavia combi l,6Tdi 77KW Ambition Fresh, ідентифікаційний № кузова НОМЕР_1 .

Вартість купівлі автомобіля згідно поданих позивачем суду документів становила 138842 Чеських крон, розрахунок проведено в повному обсязі, на що вказує зміст розділу 1 договору купівлі (контракту) від 23.03.2019 року підписаному ОСОБА_5 та продавцем (а.с.15-20).

В подальшому, з метою ввезення та розмитнення згаданого автомобіля митним брокером на виконання договору №123/19 від 25.03.2019 року задекларовано митну вартість автомобіля відповідно до ст. 58 Митного кодексу України за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Митна вартість транспортного засобу відповідно до митної декларації №UA305160.2019.017556 від 28.03.2019 року становить 144 842,00 Чеських крон. Відповідно до митної декларації розрахована декларантом вартість транспортного засобу складає 138842,00 Чеських крон, яка є купівельною вартістю товару.

На підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу, декларантом подано відповідачу для митного оформлення пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації №UA305160.2019.017556 товару, який передбачений ст. 53 МК України: рахунок-Фактура (Інвойс) № 7 від 23.03.2019 року (а.с. 21); акт про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA305060/2019/003711 від 26.03.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 25.03.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.09.2014 року; калькуляція транспортних витрат від 28.03.2019 року (а.с. 53); договір про надання послуг митного брокера №123/19 від 25.03.2019 року; лист ДФС №31001/7/99-99-19-03-1 від 20.09.2016 року; митну декларації, за якою було відмовлено у випуску товарів № UA305160.2019.017556 від 28.03.2019 року (а.с.48).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості автомобіля, та відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, відповідач з`ясував, що заявлений позивачем рівень митної вартості автомобіля нижчий, ніж рівень згенерований автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), який за даними АСАУР становить 8 850 Євро (228303,47 Чеських крон).

У зв`язку із чим Відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів № UA305000/2019/000069/2 від 28.03.2019 року.

У гр. 33 вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів зазначається, що метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовувався у зв`язку з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичного товару. Метод 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібного товару. Метод 2в (на основі віднімання вартості) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації, необхідної для застосування віднімання вартості. Метод 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосовувався у зв`язку з відсутністю інформації необхідної для застосування додавання вартості.

Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю у митного органу відповідної цінової інформації, а саме: взято цінову інформацію (8850,00 Євро), згенеровану АСАУР для транспортного засобу саме з VIN-кодом НОМЕР_4 у валюті рахунку 228303,47 Чеських крон (а.с.12).

Зважаючи на проведення коригування митної вартості товару Skoda Oktavia, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , позивачем з метою випуску товару у вільний обіг в добровільному порядку оплачено 34 000,00 грн. доплати за митне оформлення транспортного засобу ОСОБА_5 , що підтверджено квитанцією №Н13679 від 02.04.2019 року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у поданих декларантом до митного оформлення документах рахунок - фактура (інвойс) і довідка про транспортні витрати не містять достатніх даних для визнання заявленої декларантом митної вартості, а інших додаткових документів декларант не подав, як то експортну декларацію або ж платіжний документ про сплату рахунку - датою сплати в рахунку зазначено 23.03.2019 і на дату подання митної декларації 28.03.2019 такий документ в декларанта мав бути в наявності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Як встановлено частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Витребовування додаткових документів у декларанта та надання митниці права вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, можливе лише за наявності у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Матеріалами справи підтверджується, що для підтвердження митної вартості товару до митного оформлення було подано ряд документів, в тому числі: комерційний рахунок від 23.03.2019 року № 190100017; реєстраційні документи на транспортний засіб; довідка про транспортні витрати від 23.03.2019 року № б/н. Інших документів позивачем та його митним брокером відповідачу не надавалось.

На запит митниці про надання додаткових документів декларантом направлено повідомлення про неможливість надання додаткових документів (а.с. 55).

Договір купівлі - продажу вказаного вище транспортного засобу (а.с. 15- 20) та квитанцію про оплату 138 842 Чеських крон за цей автомобіль (а.с. 84-85) позивачем долучено лише до адміністративного позову.

Також, право на проведення консультації з органом доходів і зборів відповідно до частини 5 ст. 55 МК України декларант не використав, хоча такої можливості він не був позбавлений.

Таким чином, відсутність у відповідача самого договору купівлі - продажу вказаного автомобіля (саме контракту) на момент винесення оскаржених рішень не дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості і є підставою для відмови у визначені митної вартості за першим методом, оскільки за першим методом митна вартість визначається саме за ціною контракту.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 808/9123/15 та від 20 лютого 2018 у справі №809/1884/16.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі №260/449/19 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
М. А. Пліш

Повний текст постанови складено 01.11.2019 року.