Справа № 540/714/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/714/19

Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 22 травня 2019 року об 11 год. 16 хв.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про скасування рішення про оформлення набуття позивачами громадянства України від 10 грудня 2018 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимоги, так як у ході проведеної перевірки міграційним органом встановлення факт скасування судового рішення, що стало підставою для оформлення громадянства позивачів, а тому за її наслідком правомірно прийнято оскаржуване рішення.

Крім того, апелянт вважає, що надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаному факту, а також зазначеній міграційним органом правовій позиції Верховного Суду, викладеній у подібних правовідносинах.

В свою чергу, позивачами подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як на момент отримання громадянства позивачами подано до міграційного органу судове рішення, що набрало законну силу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року, у справі від № 2-О-4/2008, встановлено факт постійного проживання, станом до та після 24 серпня 1991 року, на території України - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В свою чергу, 05 травня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до УМВС України в Херсонській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, одночасно із проханням оформлення громадянства її неповнолітній дитині - ОСОБА_2 , 1992 року народження.

При цьому, до заяви долучено рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року, у справі № 2-О-4/2008.

Внаслідко чого, рішенням УМВС України в Херсонській області від 01 червня 2009 року, відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство», оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_2 .

Проте, Апеляційний суд Херсонської області рішенням від 27 липня 2011 року скасував рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року та ухвалив нове, яким відмовив ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

При цьому, 31 січня 2019 року Бериславський районний сектор УДМС в Херсонській області довідкою № 15/300 повідомив позивачів про те, що 10 грудня 2018 року Управлінням державної міграційної служби України в Херсонській області прийнято рішення, яким скасовано рішення УМВС України в Херсонській області від 01 червня 2009 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Не погоджуючись з фактом позбавлення громадянства позивачі звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок, що міграційним органом протиправно скасовано рішення про оформлення громадянства позивачами, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про громадянство України» відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Згідно п. 2 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України», законодавство України про громадянство, зокрема, ґрунтується на принципі запобігання виникненню випадків безгромадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (1543-12), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про громадянство України», рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення міграційного органу від 10 грудня 2018 року про скасування рішення про оформлення набуття позивачами громадянства України.

В даному випадку, громадянство України позивачами оформлено рішенням УМВС України в Херсонській області від 01 червня 2009 року за територіальним походженням.

При цьому, в основу зазначеного рішення, як доказ територіального походження позивачів, покладено рішення Бориславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року, у справі від № 2-О-4/2008, яким встановлено факт постійного проживання в Україні.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

В даному випадку, міграційним ограном встановлено, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2011 року скасовано рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року, у справі № 2-О-4/2008, а як наслідок прийнято рішення про скасування рішення про оформлення громадянства позивачів.

В свою чергу, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, колегія суддів вважає за необхідне погодитись з рішенням суду першої інстанції, що станом на момент набуття позивачами громадянства, надане ними рішення Бериславського районного суду Херсонської області було чинним, а як наслідок не могло вважатись недостовірним або фальшивим документом.

Крім того, у спірних правовідносинах колегія суддів вважає вирішальним той факт, що рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2008 року скасовано судом апеляційної інстанції 27 липня 2011 року за наслідком розгляду апеляційної скарги УМВС України в Херсонській області, тобто органу, що оформив громадянство позивачів.

При цьому, оскаржуване рішення про скасування громадянства позивачів прийнято міграційним органом 10 груднем 2018 року, тобто більш ніж через 7 років після скасування судового рішення на підставі якого його видано.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення міграційним органом не дотримано одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме - принципу пропорційності, який вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього.

Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію «необхідності у демократичному суспільстві». Суд оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень.

В свою чергу, зібраними матеріалами справи підтверджено, що позивачі після отримання громадянства проживали в Україні, працювали, отримували освіту, а як наслідок завели стійкі соціальні зв`язки в Україні.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення міграційного органу не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві.

При цьому, навіть якщо в 2009 році громадянство позивачів оформлено на підставі скасованого судового рішення, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки на позивачів у справі, майже через 10 років після отримання громадянства, є неприпустимим.

В даному випадку, зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 квітня 2018 року (справа № 820/2262/17).

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.