Справа № 400/1097/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1097/19

Головуючий першої інстанції Мельник О.М.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 27.06.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Атомремонт» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12.04.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Атомремонт» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 27.03.2019р. №7 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 193470грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 154776грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 38694грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всі господарські правовідносини позивача з контрагентом дійсно мали реальний характер, за якими наявні первинні документи та відсутні будь-які підстави для висновку про порушення норм чинного законодавства. Ствердження відповідача про безтоварність спірних господарських операцій не відповідають дійсності та спростовуються наданими до перевірки документами.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.06.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 18.02.2019р. по 22.02.2019р. на підставі направлень від 18.02.2019р. №№413/14-29-03-01-28, 414/14-29-03-01-28, посадовими особами відповідача згідно з ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1. ст.75, п.п.78.1.1., 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, наказу Головного управління ДФС у Миколаївській області від 14.02.2019р. №299, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Атомремонт» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за серпень 2018 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищезазначеного контрагента-постачальника.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області складений акт №331/14-29-14-07/41380664 від 01.03.2019р., яким встановлено порушення позивачем п.198.1., п.198.3., ст.198, п.200.1., п.200.2. ст..200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень 2018 року на суму ПДВ 154776грн. /т.1 а.с.14-40/

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.03.2019р. №№7 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 193470грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 154776грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 38694грн. /а.с.42/

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пп. 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі ст.1 Закону України від 16.07.1999 р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.1-2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Предметом досліджень під час перевірки були фінансово-господарські відносини позивача з контрагентом-постачальником ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за серпень 2018 року.

Так, 17.08.2018р. між ТОВ «Інженерно ТЦ «ЕСМ» (продавець) та ТОВ «Атомремонт» (покупець) укладено договір поставки №170818/1, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором. /а.с.44-46/

Під час проведення перевірки позивачем надано податковому органу податкові накладні, виписані ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» на адресу ТОВ «Атомремонт» від 21.03.08.2018р. №№4643, 4644, 4645, 4646, 4647; від 23.08.2018 року №4681. /а.с.24-25/

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано видаткові накладні від 22.08.2018р. №№43, 44, 45, 46, 47, 48, 49; від 23.08.2018 року №№53, 54, 55, 56, 57, 58, товарно-транспортну накладну від 22.08.2018р. /а.с.47-63/

При цьому, у вищезазначених видаткових накладних не зазначено посадових осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність її оформлення, проставлено лише підпис, що не дає змоги ідентифікувати учасників даних господарських операцій. Отже, надані до перевірки видаткові накладні мають істотний недолік, який перешкоджає ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Також, надана товарно-транспортна накладна №71 від 22.08.2018р. оформлена з порушенням встановленого порядку, а саме не зазначено номер посвідчення водія, не зазначено прізвище та ініціали осіб які отримували товар, відсутні довіреності на отримання ТМЦ, не зазначено повну адресу пункту розвантаження та навантаження, що не дає можливість ідентифікувати напрямок перевезення ТМЦ.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо взаємовідносин ТОВ «Атомремонт» з автомобільним перевізником ПП ОСОБА_1 .

Отже, вищезазначена товарно-транспортна накладна не може бути документальним підтвердженням операцій з перевезення ТМЦ від ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» на адресу ТОВ «Атомремонт».

Відповідно до ч.3 ст.244 Цивільного кодексу України довіреність є письмовий документ, який уповноважує особу на вчинення правочину. Отже, доказами, які підтверджують або спростовують факт передачі товару, є наявність довіреностей.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази видачі позивачем довіреностей на отримання ТМЦ, що б свідчило про отримання уповноваженою особою позивача товару від ТОВ «ІТЦ «ЕСМ».

Відповідно до п.п.83.1.2. п. 83.1 ст. 83 ПК, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, податкова інформація.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про інформацію», податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України. Правовий режим податкової інформації визначається ПК України та іншими законами.

Згідно із п.74.1. ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що контролюючий орган під час проведення перевірок використовує наявну податкову інформацію щодо платника податків з метою встановлення порушень ним податкового та іншого законодавства, обов`язок контролю за яким покладено на такий орган.

Так, на підставі баз даних та вхідної інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72,73, 74 ПК України податковим органом встановлено, що ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» до податкового органу за місцем обліку не надано фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік, що свідчить про відсутність у підприємства об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, через які проводиться діяльність. Відповідно форми №20-ОПП у підприємства відсутні об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність.

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання послуг з експлуатації основних засобів у сторонніх організацій, не встановлено придбання послуг транспортування або оренди транспорту.

Відповідно до наданого ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за III квартал 2018р. (вх. від 06.11.2018р. №924224920.1) на підприємстві працювало у штаті 7 осіб, за цивільно-правовим договором - 0 осіб, сума нарахованого/виплаченого доходу складала 64559,40 грн., сума нарахованого/перерахованого податку - 11620,69 грн.

Так, Лівобережним управлінням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області складено узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за звітний період декларування ПДВ липень - жовтень 2018р. (від 28.11.2018р. № 69071/04-36-53-41/42196802), якою не підтверджено здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за період липень - жовтень 2018р. та контрагентами-покупцями. Від оперативного підрозділу Головного управління ДФС у Дніпропетровської області отримано інформацію про відсутність платника податків за юридичною адресою.

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних на адресу ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» поставлено товари, які в подальшому були документально оформлені на адресу ТОВ «Атомремонт», контрагентами ТОВ «Веро Плюс» () серпень 2018 року - ТМЦ на суму ПДВ 25981,96 грн., ТОВ «Грасс-Преміум» (код 42095592)) серпень 2018 року - ТМЦ на суму ПДВ 21619,27 грн., ТОВ «Олет Про» () серпень 2018 року - ТМЦ на суму ПДВ 3218,76 грн., ТОВ «Рітейл Індастрі» () серпень 2018 року - ТМЦ на суму ПДВ 1705,18 грн. та ТОВ «Сейвмакс» () серпень 2018 року - ТМЦ на суму ПДВ 655,71 грн.

Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004299 від 17.11.2017р. за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва, вчинення за попередньою змовою групою осіб фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння злочинним шляхом легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.205, ч.2 ст.209, ч.3 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період 2018-2019 років невстановлені на даний час особи створили (придбали) ряд суб`єктів фінансово-господарської діяльності, які входять до складу «транзитно-конвертаційної групи», яка здійснює незаконну діяльність пов`язану з наданням послуг по безперешкодній реєстрації податкових накладних підконтрольних юридичних осіб (формування податкового кредиту або формування ліміту) з метою прикриття незаконної діяльності таких суб`єктів, в т.ч. ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» (), ТОВ «Веро Плюс» (), ТОВ «Грасс-Преміум» (), ТОВ «Олет Про» (), ТОВ «Рітейл Індастрі» (), ТОВ «Сейвмакс» ().

Крім того, прокуратурою Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001759 від 19.07.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ряду суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності, в тому числі ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» (), ТОВ «Веро Плюс» (), ТОВ «Грасс-Преміум» (), ТОВ «Олет Про» (), ТОВ «Рітейл Індастрі» (), ТОВ «Сейвмакс» (), діючи умисно, ухилились від сплати податку на додану вартість, який входить в систему оподаткування, введений у встановленому законом порядку, шляхом проведення безтоварних фінансово-господарських операцій з підприємствами, що мають ознаки фіктивності та пов`язаних підприємств, та підміни номенклатури товарів, робіт та послуг, без фактичної зміни їх майнового стану на суму, яка в п`ять тисяч разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо не встановлення законного (легального) джерела походження ТМЦ, реалізацію яких документально оформлено ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» на адресу ТОВ «Атомремонт» в серпні 2018 року, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців, через що вбачається документальне оформлення безтоварних операцій по ланцюгу постачання з метою введення в обіг (легалізації) товарів (послуг) невідомого походження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані позивачем первинні документи не є такими, оскільки не підтверджують фактичне здійснення господарської операції та рух активів відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88., а тому ТОВ «Атомремонт» в порушення п.198.1, п. 198.3, ст. 198 ПК України завищено податковий кредит з податку на додану вартість за період серпень 2018 року на суму ПДВ 154776грн.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, податковим органом доведено суду правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 27.03.2019р. №7.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Атомремонт» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.03.2019р. №7.

Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Державної судової адміністрації України на рахунок №:UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 4353 (чотири тисячі триста п`ятдесят три)грн. 07 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.