Справа № П/811/1416/17
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2019 року

Київ

справа №П/811/1416/17

адміністративне провадження №К/9901/56909/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Стеценка С.Г.,

суддів Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2018 (головуючий суддя Шевченко І. М.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 (головуючий суддя Панченко О. М., судді: Іванова С. М., Чередниченко В. Є.),

В С Т А Н О В И В:

I. Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Міністерство, МВС, відповідач), третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі - УМВС), в якому просив: визнати протиправною відмову, надану Міністерством листом від 05.07.2017 №1290/05/28-17, у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та установленням йому першої групи інвалідності, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ і зобов`язати Міністерство розглянути його заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою ним працездатності та установленням першої групи інвалідності, що настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ (далі - спірна грошова допомога).

2. Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що відповідач, на його думку, неправомірно відмовив у призначенні та виплаті спірної грошової допомоги за відсутності на те передбачених законом достатніх правових підстав. При цьому, позивач звертав увагу на те, що Міністерство не прийняло жодного рішення у формі, передбаченій законодавством, по суті порушеного ним питання, а лише надало відповідь листом, у зв`язку з чим подана ОСОБА_1 заява повинна бути розглянута за встановленою законом процедурою з прийняттям відповідного рішення.

II. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018, позов задоволено у повному обсязі.

4. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки. Суди мотивували свої рішення й тим, що терміном в два роки обмежується період з моменту первинного встановлення інвалідності до моменту подальшого повторного огляду, на якому буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі. При цьому вказано, що якщо ці обставини відбудуться протягом двох років, то виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Будь-яких обмежень дворічним строком виплати одноразової допомоги при повторних оглядах Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850) не містить. Зазначили суди й про те, що підпункт 2 пункту 3 Порядку №850 взагалі не обмежує право на виплату одноразової допомоги будь-яким строком, за умови якщо інвалідність настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

III. Короткий зміст вимог касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, а також узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5. Не погодившись із наведеними вище судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати і відмовити в позові.

6. В обґрунтуванні касаційної скарги Міністерство наполягає на помилковості висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що позивач не набув права на спірну грошову допомогу, яка, на думку відповідача, не підлягає виплаті понад встановлений пунктом 4 Порядку №850 дворічний строк.

7. У відзиві на касаційну скаргу позивач проти вимог і доводів останньої заперечив, оскільки вважає її необґрунтованою, а вказані у ній аргументи, на думку ОСОБА_1 , не свідчать про наявність передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, які, на його переконання, відповідають закону.

8. На підставі вказаного позивач просив у задоволенні касаційної скарги Міністерства відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

IV. Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

9. До Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, для розгляду якої, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено колегію суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) Анцупової Т. О., суддів: Берназюка Я. О., Гриціва М. І.

10. Ухвалою Верховного Суду від 13.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі.

11. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т. О. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13) та на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Стеценка С. Г., суддів: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.

12. Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2019 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду й постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 30.10.2019.

V. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

13. Як встановлено судами попередніх інстанцій на підставі наявних у справі доказів, досліджених під час розгляду справи, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ.

14. При первинному огляді МСЕК 08.09.2009 позивачу було встановлено другу групу інвалідності, яка настала після звільнення зі служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, а також визначено 65 відсотків втрати працездатності

15. Під час повторного огляду МСЕК 14.04.2017 позивачу було встановлено першу групу інвалідності та визначено 100 відсотків втрати працездатності.

16. Відповідно до висновку про призначення одноразової грошової допомоги згідно із Законом України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон №565-ХІІ), затвердженого ДФЗБО МВС України 21.10.2009, та на підставі платіжного доручення від 15.09.2010 №2883 позивачу виплачена одноразова грошова допомога в сумі 51807,60 гривень, як особі, якій встановлена інвалідність другої групи, пов`язана із захворюванням, отриманим у період проходження служби в органах внутрішніх справ (65 відсотків втрати працездатності).

17. На заяву позивача про отримання грошової допомоги в більшому розмірі у зв`язку з збільшенням ступеня втрати працездатності листом від 05.07.2017 №1290/05/28-17 УМВС повідомило позивачу, що відповідно до листа ДФОП МВС України від 15.07.2017 №15/2-2067 матеріали на виплату одноразової грошової допомоги повернуто, як такі, що не відповідають вимогам законодавства та наголошено, що на виконання пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 13.02.2015 №208-VII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» (далі - Закон №208-VII) Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", що набрала чинності 31.10.2015., пунктом 4 якого передбачено, що якщо протягом двох років працівнику міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

18. Враховуючи положення пункту 4 Порядку №850, а також те, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, відповідач повідомив позивача про відсутність у нього права на призначення спірної грошової допомоги.

19. Незгода з такою позицією Міністерства та УМВС зумовила звернення до суду з цим позовом.

VI. Позиція Верховного Суду

20. Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. До набрання чинності Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону №565-ХІІ та Порядком №850.

22. За приписами статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

23. В свою чергу, згідно з пунктом 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

24. Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

25. Порядком №850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

26. Разом з тим, пунктом 4 Порядку №850 визначено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

27. Водночас, пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII Закон №565-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.

28. В той же час, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

29. Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом №580-VIII, виходячи з положень якого, обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

30. Колегія суддів наголошує, що Законом №565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850. Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

31. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13.02.2018 у справі №808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17 та від 28.03.2019 у справі №296/10138/16-а.

32. За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

33. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту спірних правовідносин і, враховуючи, що питання призначення і виплати спірної грошової допомоги по суті з прийняттям відповідного рішення Міністерством не вирішено, є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку.

34. Такий висновок заснований на тому, що органом, уповноваженим на прийняття рішення стосовно призначення позивачу спірної грошової допомоги є саме Міністерство, до компетенції якого і входить розгляд документів, поданих ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність у позивача права на призначення йому вказаної вище допомоги.

35. Завданням же адміністративного судочинства є перевірка правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, щодо його відповідності критеріям, які пред`являються та закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Однак, як правильно встановили суди попередніх інстанцій, у даному випадку, відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками вирішення питання стосовно призначення і виплати позивачу спірної грошової допомоги, яке може бути предметом оскарження.

36. Згідно з положеннями частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

37. Ураховуючи викладене, провівши касаційний розгляд справи у межах вимог і доводів касаційної скарги, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами попередніх інстанцій оскаржуваних рішень, які відповідають закону, а відтак не підлягають скасуванню.

38. За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. Керуючись статтями 340, 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.02.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С. Г. Стеценко,

Т. Г. Стрелець,

Л. В. Тацій,

Судді Верховного Суду