Справа № 661/2626/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 661/2626/19
Головуючий в 1 інстанції: Чирський Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Родіна Сергія Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Родіна Сергія Вікторовича (далі - інспектор патрульної поліції) про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 травня 2019 року серії НК №427263, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, у сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Дана стаття наголошує, зокрема, на тому, що відповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Позивач стверджує про те, що посвідчення водія відповідної категорії у нього було наявне та він його пред`явив інспектору патрульної поліції.

На підтвердження своєї позиції надає фотознімки, які свідчать про вказані обставини.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував спірну постанову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, викладених у спірній постанові, а саме: фото- чи відеофіксації.

Отже, на думку суду, твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення не спростовано суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, в силу вимог ч.2 ст.77 КАС України.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, особа, яка не приймала участі у справі - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління патрульної поліції), але вважає, що судовим рішенням зачіпаються її права, свободи та інтереси, подала апеляційну скаргу.

У скарзі апелянт, вказує, що він не був залучений судом першої інстанції, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та тим самим був позбавлений участі у розгляді справи, незважаючи на подане 12 липня 2019 року відповідного клопотання.

Окрім того, апелянт вважає, що достатнім доказом правомірності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у даній категорії справ є пояснення інспектора патрульної поліції, який прийняв спірну постанову.

Вважаючи, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, Управління патрульної поліції просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, але в судове засідання не з`явились, що надає суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи, свідчать про наступне.

26 травня 2019 року о 09:10 год. позивач рухався на автомобілі Форд Фокус д/н НОМЕР_1 по автошляху М-18 у Херсонській області, Генічеський район, 500 км. та був зупинений інспектором патрульної поліції. Після зупинки вказаного транспортного засобу інспектор патрульної поліції попросив водія пред`явити відповідне посвідчення, а останній, у свою чергу, вимагав пред`явити посвідчення поліцейського.

Вважаючи, що водій не має при собі або не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, інспектор патрульної поліції попрямував до службового приміщення для складання спірної постанови. Після цього позивач заявив, що не відмовляється надавати відповідне посвідчення та передав його інспектору патрульної поліції.

Незважаючи на це, відповідач, отримавши посвідчення водія, прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 травня 2019 року серії НК №427263, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, у сумі 425 грн.

Зазначені обставини підтверджуються фотознімками, наявними в матеріалах справи.

Аналіз судового рішення свідчить про те, що суд, правильно встановивши обставини справи та зробивши обґрунтовані висновки про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, не залучив до участі у справі осіб, на чиї права та обов`язки впливає дане рішення.

Так, як правильно зауважив апелянт, судом першої інстанції порушено ч.2 ст.49 КАС України, а саме: не залучено до участі у справі Управління патрульної поліції, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки судове рішення може вплинути на їх права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 18.11.2015 року №96 (далі - Положення) Департамент патрульної поліції організовує діяльність підрозділів патрульної поліції та здійснює контроль за їх діяльністю.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу II Положення передбачено, що Департамент патрульної поліції відповідно до завдань патрульної поліції організовує, забезпечує та контролює діяльність підрозділів патрульної поліції.

Відповідач є посадовою особою Управління патрульної поліції, тому рішення у справі безпосередньо впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки Департаменту патрульної поліції, у разі пред`явлення вимог про стягнення матеріальних збитків або моральної шкоди.

Поданий адміністративний позов заявлено до інспектора патрульної поліції, який діє від імені Управління патрульної поліції, а тому відповідати за даним адміністративним позовом повинен і останній.

Відповідно до частини 2 статті 49 КАС України, якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Таким чином, враховуючи, що спірне рішення впливає на права та обов`язки Управління патрульної поліції суд першої інстанції повинен був залучити даного суб`єкта владних повноважень до участі у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що 12 липня 2019 року Управління патрульної поліції звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про залучення їх в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а.с.17).

Однак, суд першої інстанції, приймаючи 16 липня 2019 року рішення по суті справи, проігнорував надану заяву та розглянув справу за відсутністю третьої особи.

Переходячи до аналізу доводів апеляції про наявність у діях правопорушника вини, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Відповідно до пп.2.1 п.2 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксовані лише спірною постановою про накладення адміністративного стягнення.

Інших доказів, з яких можливо було б встановити вину позивача матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції вважає, що пояснення інспектора патрульної поліції, який прийняв спірну постанову є достатнім доказом правомірності останньої.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід звернути увагу на те, що водій, при його зупинці інспектором патрульної служби, не заперечував проти пред`явлення для перевірки посвідчення водія.

Більш того, надані позивачем докази (фотознімки) свідчать проте, що відповідне посвідчення водія у інспектора патрульної поліції було наявне.

На думку суду апеляційної інстанції, за таких умов, інспектор патрульної поліції повинен був зафіксувати обставини, які б спростовували доводи позивача, а саме: здійснити відеофіксацію, яка б підтвердила наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Утім, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що за відсутності належних доказів, з боку суб`єкта владних повноважень, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

Натомість, надані позивачем докази свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, беручи до уваги відсутність події адміністративного правопорушення, постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 26 травня 2019 року серії НК №427263 за ч.1 ст.126 КУпАП має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції не може бути задоволена, оскільки стаття 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не містить положень щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки учасники справи звільнені від сплати судового збору по даній категорії справ, на підставі частини 3 статті 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 липня 2019 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Родіна Сергія Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 травня 2019 року серії НК №427263, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко