Справа № 808/1056/16(ПР/808/10/18)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2019 року м.Дніпросправа № 808/1056/16 (ПР/808/10/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 808/1056/16 (ПР/808/10/18) (суддя Калашник Ю.В., дата складання повного тексту рішення 05.11.2018р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника Бєлікової Ірини Володимирівни про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в особі начальника Бєлікової Ірини Володимирівни (далі - відповідач) в частині ненарахування та невиплати позивачу грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати.

В позові зазначено, що позивачка з 03.09.2002 по 14.03.2013 працювала в Токмацькому районному суді Запорізької області, перебуваючи на різних посадах, зокрема з 13.05.2008 працювала на посаді керівника апарату суду. Наказом начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області від 14.03.2013 позивачка була звільнена із займаної посади. Позивачка зазначає, що у відповідності до норм законодавства, вона має право на грошову винагороду за сумлінну безперервну працю на посадах в органах державної влади понад 10 років. Посади, які займала позивач в Токмацькому районному суді Запорізької області відносяться до статусу державного службовця. За останні п`ять років перебування позивача на таких посадах дисциплінарні стягнення до неї не застосовувались. Проте, відповідач з вересня 2012 року по день звільнення не нарахував та не виплатив позивачу грошову винагороду за сумлінну працю. Бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати вважає неправомірною.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Із рішенням суду не погодилась позивачка та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, позивачка просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що судом не було доведено обставин неналежного виконання нею посадових обов`язків саме на вересень 2012 року, не спростовані обставини щодо належного та зразкового виконання нею обов`язків протягом 10 років. Зазначає, що суд першої інстанції в оскарженому рішенні обґрунтував та дослідив її звільнення з посади керівника апарату суду, про що є вже рішення іншого суду.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивачки. У відзиві стверджує, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка з 03.09.2002 працювала в Токмацькому районному суді Запорізької області на посаді секретаря судового засідання. 01.07.2004 ОСОБА_1 призначена на посаду консультанта Токмацького районного суду Запорізької області.

З 13.05.2008 позивачка переведена на посаду керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області. 14.03.2013 позивачка звільнена з посади керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області згідно з наказом начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області від 14.03.2013 №25-ос, у зв`язку з висловленням їй недовіри зборами суддів Токмацького районного суду Запорізької області. Підставою для прийняття вказаного наказу був протокол зборів суддів Токмацького районного суду Запорізької області від 13.03.2013, подання голови Токмацького районного суду Запорізької області від 13.03.2013 №1065.

Позивачка вважаючи неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати, звернулася до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не мала права на отримання грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років, оскільки праця позивача на посаді керівника апарату Токмацького районного суду Запорізької області не може вважатися сумлінною, а виконання трудових обов`язків - зразковим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно статті 34 Закону України «Про державну службу» за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов`язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003 затверджено Порядок видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов`язків, пунктом 1 якого встановлено, що грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов`язків видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку грошова винагорода видається один раз на п`ять років за умови зразкового виконання посадових обов`язків та відсутності порушень трудової дисципліни з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов`язків. Винагорода видається, якщо за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання державним службовцем обов`язків та завдань оцінений як «добрий» і «високий». При цьому повинні враховуватися результати щорічних оцінок за п`ять років.

У разі відсутності щорічних оцінок за п`ять років, що передують видачі грошової винагороди, враховується наявність адміністративних, дисциплінарних та інших порушень за зазначений період.

Облік часу безперервної роботи кожного працівника на посадах державних службовців в органах державної влади веде кадрова служба зазначених органів. Про видачу грошової винагороди у трудовій книжці працівника робиться відповідний запис. Подання на видачу працівникові грошової винагороди готує безпосередній його керівник після одержання відповідної інформації від кадрової служби.

Згідно з пунктом 3 даного Порядку грошова винагорода видається у таких розмірах: від 10 до 15 років роботи - одна середньомісячна заробітна плата; від 15 до 20 років - дві, від 20 до 25 років - три, від 25 до 30 років - чотири, від 30 років і більше - п`ять, у межах асигнувань на оплату праці, передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади.

Відповідно до пункту 5 Порядку грошова винагорода керівним працівникам і спеціалістам видається на підставі рішення керівника відповідного органу державної влади, а керівникам органів та їх заступникам - рішення керівника органу вищого рівня.

Вказана постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 246, яка набрала чинності 23.07.2014.

Таким чином, в період з 05.03.2003р. до 23.07.2014р. (у період існування правовідносин) для нарахування та виплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю існували певні вимоги, передбачені Порядком, зокрема, наявність рішення керівника відповідного органу державної влади.

З матеріалів справи встановлено, що рішення (подання) голови Токмацького районного суду Запорізької області у період з 03 вересня 2012 року по 14 березня 2013 року про нарахування та виплату керівнику апарату суду ОСОБА_1 . грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов`язків до ТУ ДСА України в Запорізькій області не надходило.

За наведених обставин, відповідач не мав правових підстав для виплати вказаної винагороди позивачці у період з 03 вересня 2012 року по 14 березня 2013 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачка не скористалася своїм правом на оскарження бездіяльності голови Токмацького районного суду Запорізької області щодо неподання рішення, на підставі якого відповідач міг би здійснити нарахування та виплату їй грошової винагороди відповідно до ст.34 Закону України «Про державну службу».

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі № 808/1056/16 (ПР/808/10/18) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду в строк, передбачений ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова