Справа № 950/2286/19
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/2286/19
Номер провадження 2-а/950/29/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Чхайла О. В.,

при секретарі - Сивоконь А.І.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1-го зводу, 2 роти батальйону УПП в Сумській області Легкого Євгена Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про скасування постанови серія ДПО18 № 779861 від 04.09.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04.09.2019 року він рухався на своєму автомобілі марки ВАЗ 21063 в Тростянецькому районі та був зупинений працівниками поліції. Інспектор патрульної поліції 1-го зводу, 2 роти батальйону УПП в Сумській області Легкий Є.М. виявив, що на його автомобілі відсутній один задній бризковиків, що є порушенням вимог п. 31.4.7 е ПДР. У зв`язку з цим його було притягнуто до відповідальності згідно вищевказаної постанови. З прийнятим рішенням позивач не згоден, оскільки у той день перед виїздом він перевіри стан свого транспортного засобу, в тому числі наявність обох задніх бризковиків. Все було в робочому стані. Під час руху бризковик відпав через поганий стан дорожнього покриття, що він і пояснював інспектору, але той такі його пояснення не прийняв до уваги та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. З огляду на викладене, вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, в наданому відзиві на позов проти заявлених вимог заперечив, пославшись на те, що постанова, яка ним була ухвалена відносно ОСОБА_1 , прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, всі обставини справи досліджені і вина позивача у скоєному встановлена. Тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце адміністративні правовідносини з приводу рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого у справі про адміністративне правопорушення, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серія ДПО18 № 779861 від 04.09.2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Даним рішенням інспектор патрульної поліції 1-го зводу, 2 роти батальйону УПП в Сумській області Легкий Є.М. наклав на позивача стягнення за те, що той 04.09.2019 року керував автомобілем ВАЗ 21063 на якому був відсутній один задній бризковик, що є порушенням вимог п. 31.4.7 е ПДР.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що автомобіль в той день був в справному стані та з наявністю обох задніх бризковиків, але під час руху по автодорозі з незадовільним покриттям один з бризковиків відпав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. ст. 72, 76 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить з того, що згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.7 е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Таким чином вимогами ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів, на яких відсутні бризковики, передбачені констуркцією автомобіля.

Разом з цим в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем на якому були встановлені бризковики, що не було спростовано в судовому засіданні, а отже позивач рухався з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Під час руху з причин, які не залежали від волі водія, а відповідно без наявності в його діях умислу, бризковик відпав від автомобіля позивача.

Згідно з п. 31.5 Правил дорожнього руху - у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії позивача відносно подальшого руху транспортним засобом, на якому був відсутній один із задніх бризковиків (внаслідок його втрати) для подальшого усунення даних невідповідностей узгоджуються з вимогами наведених норм Правил дорожнього руху.

Отже, суд приходить до висновку, що автомобіль ОСОБА_1 04.09.2019 року перед виїздом відповідав положенням ПДР щодо наявності на ньому передбачених конструкцією бризковиків. Після втрати одного з них водій продовжив рух для можливості відновлення стану транспортного засобу у відповідності до його конструкції. Такий подальший рух законом не заборонено.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке він був притягнутий згідно оскаржуваної постанови, а тому вона підлягає скасуванню, як незаконна.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дійшовши висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 6, 9, 72, 76, 77, 78, 90, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 251 КУпАП;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серія ДПО18 № 779861 від 04.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, як незаконну, а провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.