Справа № 140/2619/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2619/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Луцький прикордонний загін Північного РУ ДПС України, відповідач - 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Краматорський прикордонний загін Донецько-Луганського РУ ДПС України, відповідач - 2) про визнання протиправними дій Луцького прикордонного загону Північного РУ ДПС України в частині невиплати індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 12.05.2017 та Краматорського прикордонного загону Донецько-Луганського РУ ДПС України в частині невиплати індексації грошового забезпечення з 13.05.2017 по 13.06.2018; про зобов`язання Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з 01.07.2015 по 12.05.2017 та Краматорського прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення 13.05.2017 по 13.06.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 та у Краматорському прикордонному загоні Донецько-Луганського РУ ДПС України в період з 01.07.2015 по 13.06.2018, в червні 2018 року припинено контракт, а його звільнено з військової служби в запас та виключено із списків частини та усіх видів забезпечення.

Відповідачами в порушення норм Закону України Про індексацію грошових доходів населення в період з 01.07.2015 по 13.06.2018 не нараховувалася та не виплачувалася позивачу індексація грошового забезпечення, а з довідки Луцького прикордонного загону Північного РУ ДПС України стало відомо, що виплата індексації грошового забезпечення в період з липня 2015 року по листопад 2018 року не проводилась, у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань.

Позивач вважає дії відповідачів щодо не виплати індексації грошового забезпечення протиправними, такими, що порушують його права та просить зобов`язати Луцький прикордонний загін Північного РУ ДПС України та Краматорський прикордонний загін Донецько-Луганського РУ ДПС України нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 12.05.2017 та з 13.05.2017 по 13.06.2018.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) (а.с.1).

В поданих до суду відзивах на позовну заяву Луцького прикордонного загону Північного РУ ДПС України від 16.09.2019 вх. №15117/19 та Краматорського прикордонного загону Донецько-Луганського РУ ДПС України від 26.09.2019 вх. №15813 (а.с.16-22, 29-33) відповідачі позов не визнали, вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення з тих підстав, що у зв`язку зі зміною законодавства щодо порядку індексації грошових доходів населення відповідно до абзацу 2 пункту 9 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік, норми та положення Закону України Про індексацію грошових доходів населення застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тому, з урахуванням джерела коштів на проведення індексації у межах фінансових ресурсів та за відсутності бюджетних надходжень, Луцьким прикордонним загоном Північного РУ ДПС України та Краматорським прикордонним загоном Донецько-Луганського РУ ДПС України, як бюджетними установами, нарахування та виплата індексації за вказаний період ОСОБА_1 не здійснювалась.

Разом з тим, Луцький прикордонний загін Північного РУ ДПС України зазначає, що позивач під час проходження військової служби зі скаргами чи заявами щодо нарахування та виплати йому неналежного грошового забезпечення до керівництва загону не звертався. Позивач в позовній заяві зазначає про протиправні дії суб`єкта владних повноважень, проте не наводить жодних аргументів щодо вчинення будь-яких дій Луцьким прикордонним загоном Північного РУ ДПС України.

З наведених підстав просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Луцькому прикордонному загоні Північного РУ ДПС України в період з квітня 2012 року по 10.05.2017.

Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного РУ ДПС України від 10.05.2017 №97-ос «По особовому складу» старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби майстра відділення інспекторів прикордонної служби (м.д.н.п. Щитинська Воля) відділу прикордонної служби «Самари» ІІІ категорії, з 10.05.2017 виключено зі списків військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям для подальшого проходження військової служби в розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (1 категорії) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Краматорськ (а.с.23).

Наказом начальника Краматорського прикордонного загону Донецько-Луганського РУ ДПС України від 12.05.2017 №177-ос «По особовому складу» старшого прапорщика ОСОБА_1 , зарахованого в розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (1 категорії) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, призначено інспектором прикордонної служби (1 категорії) - техніком відділення інспекторів прикордонної служби відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » IV категорії оперативно-бойової прикордонної комендатури «Костянтинівка» з 12.05.2017 (а.с.35).

Наказом начальника Краматорського прикордонного загону Донецько-Луганського РУ ДПС України від 13.06.2018 №149-ос «По особовому складу» старшого прапорщика ОСОБА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметриста відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » IV категорії оперативно-бойової прикордонної комендатури «Костянтинівка», звільненого наказом начальника 11 прикордонного загону Донецько-Луганського РУ ДПС України від 06.06.2018 №144-ос за статтею 26 частини 6 пункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в запас Збройних Сил України, з 13.06.2018 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с.34).

З довідки Луцького прикордонного загону Північного РУ ДПС України про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення слідує, що відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (зі змінами) індексація здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. В кошторисних призначеннях Державної прикордонної служби України видатки були передбачені у 2015 році з січня по червень включно. Починаючи з липня 2015 року, 2016, 2017 та до грудня 2018 року включно видатки на виплату індексації не передбачені, у зв`язку з чим нарахування та виплата індексації не здійснювалась (а.с.6).

Отже, судом встановлено, що під час проходження позивачем військової служби у Луцькому прикордонному загоні Північного РУ ДПС України та Краматорському прикордонному загоні Донецько-Луганського РУ ДПС України нарахування і виплата індексації його грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 10.05.2017 та з 12.05.2017 по 13.06.2018 не здійснювалась, що не заперечується відповідачами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтями 1, 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою, другою, п`ятою статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі Порядок № 1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Суд звертає увагу, що, відповідно до вимог законодавства, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Суд звертає увагу на те, що Законом України Про індексацію грошових доходів населення та Порядком №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

При вирішенні даного спору, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Як вбачається з матеріалів справи (відзивів на позовну заяву, довідки нарахування та виплати індексації грошового забезпечення), ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення, всупереч вимогам наведених вище нормативно-правових актів, у період з 01.07.2015 по 10.05.2017 та з 12.05.2017 по 13.06.2018 відповідачем не була нарахована та не виплачена.

При цьому суд зазначає, що не проведення та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення є обмеженням його Конституційних прав відповідачем, що є незаконним.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачі не довели відсутність у період з липня 2015 року по червень 2018 року відповідних асигнувань для проведення індексації грошового забезпечення позивача; не надали суду доказів на підтвердження вжиття ними відповідних заходів для збільшення асигнувань (звернень до керівних органів тощо).

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність коштів для виплати індексації, оскільки відсутність бюджетного фінансування для проведення індексації, не впливає на обов`язок відповідача її нараховувати та виплачувати.

Таким чином, вказані відповідачами обставини не позбавляють їх обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України від 08.11.2005 зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення).

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, не нарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 10.05.2017 та з 12.05.2017 по 13.06.2018 є не дотриманням вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення і Порядку №1078 та порушує права і законні інтереси позивача.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідачів щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період 01.07.2015 по 10.05.2017 та з 12.05.2017 по 13.06.2018, зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані періоди.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 10.05.2017.

Визнати протиправними дії Краматорського прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12.05.2017 по 13.06.2018.

Зобов`язати Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 10.05.2017.

Зобов`язати Краматорський прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 12.05.2017 по 13.06.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач - 1: Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (43005, Волинська область, місто Луцьк, вул. Стрілецька, 6, ).

Відповідач - 2: Краматорський прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України (84301, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Марата, 16, ).

Суддя Т.М. Димарчук