Справа № 240/8387/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8387/19

Головуючий у І інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

01 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (ГУ Держгеокадастр у Житомирській області) в якому просив:

-визнати протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою за його клопотанням від 03.05.2018 року з послідуючою передачею земельної ділянки в оренду на термін 49 років для сінокосіння;

-зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:1256, яка розташована на території Ружинського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду на 49 років;

- стягнути з відповідача на користь позивача 2606.10 грн. понесених витрат на правову допомогу.

29 липня 2019 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для сінокосіння з наступною передачею в оренду терміном на 49 років за кадастровим номером :01:000:1256, яка розташована на території Ружинського району Житомирської області.

Проте, листом №Г-5762/0-3183/0/22-18 від 08.06.2018 року ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, повідомило позивача про відмову у наданні дозволу, з посиланням на те, що відповідно до інформації відділу у Ружинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області склад угідь на бажаній земельній ділянці - рілля, що суперечить бажаному виду використання (для сінокосіння); земельні ділянки для сінокосіння передаються у користування лише за результатами земельних торгів і не більше, ніж на 7 років.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду і рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по адміністративній справі №0640/3372/18, крім іншого, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 03.05.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером : 01: 000: 1256 для сінокосіння з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, яка розташована на території Ружинського району Житомирської області, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень статті 123 Земельного кодексу України та встановлених обставин справи.

Так, на виконання рішення суду та за наслідком повторного розгляду клопотання позивача, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області листом від 21.12.2018 року за №2664/0-6967/0/22-18 відмовило у його задоволенні з підстав:

-заявник є керівником, підписантом і засновником Селянського (фермерського) господарства "Нона", "Нона-1", а тому отримання земельних ділянок в оренду має відбуватись за процедурою проведення земельних торгів;

- вказана позивачем земельна ділянка має орієнтовний склад угідь - рілля. Відповідно до переліку угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 група "рілля" включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви. Земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби - це ділянки сільськогосподарського призначення, які надаються тільки в тимчасове користування (оренду) і повинні використовуватися виключно як сінокіс чи пасовище;

- на бажану земельну ділянку надавались дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі;

- земельна ділянка включена в Альбом-атлас земельних ділянок для учасників АТО.

Не погоджуючись із такою відмовою, вважаючи її протиправною, ОСОБА_1 знову звернувся до суду із даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо часткового обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, предметом спору у даній справі є правомірність відмови ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 21.12.2018 року за №2664/0-6967/0/22-18 у надані позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:1256, яка розташована на території Ружинського району Житомирської області з послідуючою передачею в оренду на 49 років.

Вказаний лист-відмова, прийнятий на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року у справі №0640/3372/18.

Отже, оскаржувана у даній справі відмова в надані дозволу на розробку проекту землеустрою, є повторним розглядом клопотання на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від від 25.09.2018 року у справі №0640/3372/18. Про це зазначено безпосередньо і в листі від 21.12.2018 року за №2664/0-6967/0/22-18.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року у справі №0640/3372/18.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення по справі №0640/3372/18 на стадії виконання судового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність у спірних правовідносинах обставин, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 та від 12 листопада 2018 року у справі №806/3099/17.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанцій не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у статтях 382-383 КАС України.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі №0640/3372/18, що розглянув Житомирський окружний адміністративний суд, однак на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329, 382, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.