Справа № 460/1850/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1850/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішень про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішень про застосування фінансових санкцій.

Позивач просив суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми "С" від 05.04.2019 № про застосування штрафних санкцій у сумі 7080,00грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій від 05.04.2019 № щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 6800,00грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій від 05.04.2019 № щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 17000,00грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій від 05.04.2019 № щодо зобов`язання сплатити штраф у сумі 17000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорювані рішення відповідача суперечать нормам чинного законодавства, а висновки акта перевірки - фактичним обставинам.

Фактична перевірка позивача проведена із допущенням суттєвих порушень вимог нормативно-правових актів. Зокрема, інспекторами під час проведення перевірки не було пред`явлено службові посвідчення, як це передбачено ст.81 Податкового кодексу України.

Позивач вказав, що сама по собі відсутність на момент перевірки видаткових накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та П(С)БО "Запаси" не є підставою для застосування фінансових санкцій.

Зазначив, що підстави для застосування фінансових санкцій за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку відсутні, оскільки такі напої реалізовувалися з маркуванням, отриманим від постачальників.

Звернув увагу суду на те, що представниками контролюючого органу не вилучалися ні марки акцизного податку, ні алкогольні напої, які були ними марковані.

Висновок експертизи не дає можливості встановити, які саме алкогольні напої підлягали дослідженню, дати проведення експертизи, експертної установи, наявність кваліфікаційного сертифіката в осіб, що проводили експертизу. Крім того, висновок експертизи позивачу для ознайомлення не надавався.

З матеріалів фактичної перевірки та акта перевірки не можливо встановити факт продажу пива, наявність вмісту алкоголю в пиві чи спростувати твердження, що пиво є безалкогольним, а також не можливо встановити вік особи, яка купувала пиво. Тобто, факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі не підтверджено.

Позивач також вказав на недотримання відповідачем вимог п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України в частині строків винесення спірних податкового повідомлення-рішення та рішень про застосування фінансових санкцій.

Ухвалою суду від 12.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області у межах встановленого судом строку подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Посадовими особами відповідача повністю дотримано вимог Податкового кодексу України щодо порядку проведення фактичної перевірки: наказ, направлення на перевірку та службові посвідчення було вручено продавцю, що підтверджується її підписом. Допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Під час проведення фактичної перевірки було встановлено відсутність супровідних облікових документів на алкогольні напої. Позивачем не були надані оригінали первинних документів (накладні, сертифікати якості (відповідності), товарно-транспортні накладні). Надані під час досудового та судового оскарження не засвідчені належним чином копії видаткових накладних містять ознаки дефектності.

Матеріалами перевірки безспірно підтверджено факт зберігання та реалізації позивачем у магазині алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, а також фальсифікованого алкогольного напою.

При цьому, для застосування до продавця відповідальності достатньо самого факту здійснення ним зберігання та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв, алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Крім того, перевіркою було встановлено факт реалізації пива "Жигулівське" особі, якій не виповнилося 18 років. Ці обставини підтверджуються поясненнями продавця, протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, спірні податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій прийняті у зв`язку з недотриманням позивачем вимог чинного законодавства. Порушення контролюючим органом строку прийняття таких рішень не може бути безумовною підставою для висновку щодо їх протиправності.

Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судове засідання сторони не прибули, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи подані заяви, суд ухвалою від 04.09.2019 перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.06.2002 свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 18.09.2008. Основним видом діяльності за КВЕД є 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Роздрібну торгівлю алкогольними напоями здійснює на підставі ліцензії від 14.09.2018 за р.№1800382 (а.а.с.47-48, 60).

13.02.2019 головними державними ревізорами-інспекторами Головного управління ДФС у Рівненській області відповідно до наказу від 29.01.2019 №295 (а.с.62), направлень від 29.01.2019 №37, від 29.01.2019 №38 (а.а.с.63-64) проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у господарській одиниці закусочній "Юмалі", яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

За наслідками перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки за реєстраційним №70/17-00-40-01/ від 13.02.2019 (а.а.с.60-61).

Згідно з актом фактичної перевірки, контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку;

- ч.1 ст.9 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - зберігання та реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв;

- ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-ти років;

- ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" - реалізація та зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.

За результатами проведеної перевірки, на підставі акта від 13.02.2019 (реєстраційний №70/17-00-40-01/ НОМЕР_1 ) Головним управління ДФС у Рівненській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми С від 05.04.2019 №, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 7080,00грн (а.с.91);

- рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 №, яким за порушення ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зобов`язано позивача сплатити штраф у сумі 6800,00грн (а.с.93);

- рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 №, яким за порушення ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зобов`язано позивача сплатити штраф у сумі 17000,00грн (а.с.94);

- рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 №, яким за порушення ч.1 ст.9, ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зобов`язано позивача сплатити штраф у сумі 17000,00грн (а.с.92).

Зазначені податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій були оскаржені позивачем в адміністративному порядку (а.а.с.30-43).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.06.2019 №27706/6/99-99-11-06-01-25 скарги позивача залишені без задоволення, оскаржені податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій без змін (а.а.с.44-46).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.

Згідно зі статтею 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлено ст.80 Податкового кодексу України.

У силу вимог з п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.80.5 ст.80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Підпунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як встановлено судом, відповідачем було повністю виконано вимоги вищенаведених норм.

Продавцю ОСОБА_4 до початку проведення перевірки було вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки від 29.01.2019 №295, направлення на перевірку від 29.01.2019 №37 та від 29.01.2019 №38, пред`явлено службові посвідчення.

Ці обставини підтверджуються підписом ОСОБА_4 у направленнях на перевірку (а.а.с.63-64, зворот).

Крім того, стверджуючи про зазначене порушення, позивач не скористався наданим йому правом на недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної фактичної перевірки.

Відтак, посилання позивача на недотримання контролюючим органом вимог ст.81 Податкового кодексу України є необґрунтованими.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.17 Закон №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР).

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР передбачена розділом V.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення форми "С" від 05.04.2019 № НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.

Зазначеним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано фінансові санкції у сумі 7080,00грн за порушення п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, а саме: за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно з актом фактичної перевірки, інспекторами встановлено відсутність супровідних облікових документів щодо 22 пляшок горілки на суму 2640,00грн та 5 л горілки на суму 900,00грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що сама по собі відсутність на момент перевірки видаткових накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та П(С)БО "Запаси" не є підставою для застосування фінансових санкцій. Проте, жодних доказів належного обліку ні інспекторам під час перевірки, ні суду не надає.

Суд критично оцінює посилання позивача на ті обставини, що усі первинні документи зберігаються ним не за місцем реалізації, а за місцем проживання. Жодних зауважень з цього приводу продавцем в акті фактичної перевірки не зазначено. Крім того, з акта перевірки вбачається, що контролюючий захід було розпочато 13.02.2019 о 13год 45хв а завершено 13.02.2019 о 18год 50хв. Тобто, фактична перевірка тривала понад 5 год, що є достатнім часовим проміжком для надання інспекторам зажаданих ними супровідних документів з огляду на те, що місце проживання позивача та місце розташування господарської одиниці, що підлягала перевірці, знаходяться в одному населеному пункті місті Рівному. Будь-яких обставин, які б перешкоджали зазначеному, позивачем суду не доведено.

Крім того, долучені до позовної заяви видаткові накладні від 18.08.2018 №1470, від 01.10.2018 №1430, від 03.02.2017 №291, від 18.02.2017 №6885/6761 від 19.11.2016 №62915/57684 (а.а.с.17-21), на які посилається позивач, не відповідають вимогам до первинних документів, встановленим ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV, а саме: не містять такого обов`язкового реквізиту, як особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції отримувала доставлений товар (алкогольні напої).

У зв`язку з порушенням п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР, головним державним ревізором-інспектором 13.02.2019 було складено щодо продавця закусочної "Юмалі" ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (а.с.68).

В результаті розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності Рівненським міським судом Рівненської області винесено постанову від 12.04.2019 у справі №569/4305/19, якою ОСОБА_4 визнано винною за ч.1 ст.155-1 КУпАП та стягнуто в дохід держави штраф в сумі 34,00грн. Зазначена постанова набрала законної сили 23.04.2019 (а.с.96).

Таким чином, відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, фінансову санкцію у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, як це передбачено ст.20 Закону №265/95-ВР.

Щодо протиправності рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 №, суд зазначає наступне.

Зазначеним рішенням позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 6800,00грн за порушення ст.15-3 Закону №481/95-ВР, а саме: за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-ти років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з актом фактичної перевірки, встановлено факт реалізації пива марки "Жигулівське", ємністю 0,5л, за ціною 15,00грн особі, якій не виповнилося 18 років.

Інспекторами було здійснено виклик працівників відділу ювенальної превенції відділу превенції Рівненського відділення поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області, які 13.02.2019 у встановленому порядку щодо продавця закусочної "Юмалі" ОСОБА_4 склали протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП (а.с.74).

Із зазначеного протоколу та доданих матеріалів вбачається, що гр. ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці в закусочній "Юмалі", здійснила продаж алкогольного напою - пива марки "Жигулівське", вартістю 15,00грн, ємністю 0,5 л неповнолітній особі, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.77-81).

Відповідно до ч.4 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

З пояснень продавця ОСОБА_4 вбачається, що продаж вказаних товарів вона здійснила з огляду на ту обставину, що на її питання щодо досягнення покупцем 18-річного віку остання відповіла ствердно (а.с.79).

Зазначені пояснення підтверджують виникнення у продавця сумнівів щодо віку покупця. Відтак, згідно з вимогами ч.4 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, продавець ОСОБА_4 зобов`язана була зажадати у покупця ОСОБА_5 документ, що підтверджує її вік. Цього продавцем зроблено не було, й, відповідно продано алкогольний напій неповнолітній особі.

В результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 14.03.2019 винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винною за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф в сумі 510,00грн (а.а.с.75-82).

Зазначений штраф ОСОБА_4 сплачено 03.04.2019 (а.с.83).

Отже, судом встановлено порушення позивачем ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, а дослідженими доказами повністю спростовано доводи позивача про зворотнє.

Таким чином, відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача за порушення вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР фінансову санкцію штраф у сумі 6800,00грн.

Щодо протиправності рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 №, суд зазначає наступне.

Зазначеним рішенням позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 17000,00грн за порушення ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР, а саме: за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.

У силу вимог ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

У силу вимог пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до п.226.1 ст.226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється (п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України).

Пунктом 226.9 ст.226 Податкового кодексу України визначено, що вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку.

Згідно з актом фактичної перевірки, інспекторами встановлено, що в реалізації на торговій вітрині знаходилися алкогольні напої у кількості 22 пляшки горілки, які марковані марками акцизного податку, що містять ознаки підробки, а саме: платіжний друк індексу регіону, серії, номера, суми акцизного податку цілком не відповідає індексу регіону виробників індексу марки.

Марки акцизного податку відібрані за зразками з наявної продукції у кількості 9 шт (13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 042473 02/16 14,106грн; 13 АААВ 053460 02/16 14,106грн; 13 ААБТ 158786 12/17 25,392 грн) та направлені для проведення дослідження щодо встановлення автентичності (а.а.с.70-71).

Висновком від 05.03.2019 №167, складеним експертами Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, встановлено, що надані на дослідження 9 марок акцизного податку на алкогольні напої вітчизняного виробництва не відповідають аналогічним маркам акцизного податку, що були виготовлені на Державному підприємстві "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (а.а.с.85-86).

Таким чином, факт знаходження в реалізації у позивача алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку знайшов підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відтак, відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача фінансові санкції за порушення вимог ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР зберігання та реалізацію алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, в сумі 17000,грн.

Щодо протиправності рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 №, суд зазначає наступне.

Зазначеним рішенням позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 17000,00грн за порушення ч.1 ст.9 Закону №481/95-ВР, а саме: за зберігання та реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №481/95-ВР, спирт етиловий, коньячний і плодовий, спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований плодовий, дистилят виноградний спиртовий, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та тютюнові вироби повинні відповідати вимогам затверджених і зареєстрованих у встановленому законодавством порядку нормативних документів, які діють в Україні.

Згідно з актом фактичної перевірки, інспекторами було встановлено що в реалізації знаходився один "bag in box" (коробка паперова з пакетом з горілкою) горілки "Пшенична" ємністю 0,5л, вартістю 90,00грн. Зазначений алкогольний напій не маркований у встановленому порядку маркою акцизного податку, не містить відомостей про виробника, географічну назву місця виготовлення, вміст спирту, відсутній знак для товарів та послуг, що може свідчити про невідповідність якісних показників ДСТУ.

Зазначений алкогольний напій було відібрано згідно з актом від 13.08.2019 та направлено на дослідження в експертну установу (а.а.с.67, 69).

Висновком від 13.03.2019 №127, складеним експертами Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, встановлено, що наданий для дослідження зразок, який являє собою безбарвну, прозору рідину, без сторонніх домішок та осаду, з запахом етилового спирту, без стороннього аромату, за визначеним показником міцність (32,6%об.) не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 "Горілки і горілки особливі. Технічні умови" до горілок (37,5-56,0%об.) (а.а.с.88-89).

У силу вимог ст.1 Закону №481/95-ВР. фальсифікація алкогольних напоїв, - це, зокрема, - умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.

Таким чином, факт знаходження в реалізації у позивача фальсифікованого алкогольного напою знайшов підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відтак, відповідачем обґрунтовано застосовано до позивача фінансові санкції за порушення вимог ч.1 ст.9 Закону №481/95-ВР зберігання та фальсифікованих алкогольних напоїв, в сумі 17000,грн.

Що стосується посилань позивача на порушення відповідачем ст.84 Податкового кодексу України щодо порядку проведення експертизи під час здійснення податкового контролю контролюючими органами, суд зазначає, що таке порушення не тягне за собою такого правового наслідку, як недопустимість висновку експертизи як доказу.

Обидві експертизи, висновки яких були предметом дослідження у даній справі, виконані Управлінням товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС - спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень у системі територіальних органів Державної фіскальної служби, що виключає будь-які сумніви у кваліфікації експертів.

Позивач посилається на те, що представниками контролюючого органу не вилучалися ні марки акцизного податку, описані в акті, ні алкогольні напої, які були ними марковані. Проте, акт фактичної перевірки продавцем ОСОБА_4 підписано без жодних зауважень, як і акт про взяття проб (зразків) товарів.

Пункт 86.7 статті 86 Податкового кодексу України надає право платнику податків подати свої заперечення та/або додаткові документи у разі його незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки.

Зазначеним правом позивач не скористався, а тому суд критично оцінює його твердження про невідповідність зафіксованої в актах інформації фактичним обставинам.

Щодо посилання позивача на недотримання відповідачем встановлених п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України строків винесення спірних рішень, суд зазначає, що порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення контролюючим органом не є безумовною підставою для висновку про протиправність такого рішення. Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити зміст, зокрема, порушення норм законодавства, у зв`язку з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, якщо порушено строки прийняття.

Вирішуючи питання щодо пропущення строків, суд врахував правову позицію Верховного суду, викладену в постанові від 17.04.2018 у справі №810/5546/15, згідно з якою недотримання строку прийняття податкового повідомлення-рішення не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що спірні податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій відповідають вимогам чинного законодавства та до скасування не підлягають.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доказано правомірність спірних податкового повідомлення-рішення та рішень про застосування фінансових санкцій, в той же час порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

У силу вимог ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, код ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.