Справа № 826/16470/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2019 року № 826/16470/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018, у розмірі 3 265 грн.;

визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги, визначеної розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 655 від 18.04.2018, у розмірі 600 грн.;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу, визначену Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018, у розмірі 3 265 грн.;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 одноразову адресну соціальну матеріальну допомогу, визначену розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 655 від 18.04.2018, у розмірі 600 грн.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, закони України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Постанову Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», розпорядження Київської міської державної адміністрації № 655 від 18.04.2018 «Про надання одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги окремим категоріям незахищених верств населення, ветеранам війни міста Києва з нагоди відзначення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та Дня пам`яті та примирення у 2018 році» та зазначає, що Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації протиправно не виплачено разової грошової допомоги у розмірі 3 265 грн. та одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги у розмірі 600 грн.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постанову Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №655 від 18.04.2018 «Про надання одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги окремим категоріям соціально незахищених верств населення, ветеранам війни міста Києва з нагоди відзначення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та Дня пам`яті та примирення у 2018 році» та зазначає, що з питання отримання разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 необхідно звертатися до районного органу соціального захисту населення за місцем отримання пенсії. Також відповідач зазначає про не проведення виплати одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги в зв`язку із припиненням виплати пенсії Головним управлінням ПФУ в м. Києві з 05.10.2017. Одночасно відповідач зазначає, що виплата будь-якого виду соціального допомоги не належить до повноважень управління.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.03.2018 № 170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", відповідно до якої установлено, що:

1) у 2018 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення).

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах:

особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

- I групи - 3 685 гривень;

- II групи - 3 265 гривень;

- III групи - 2 845 гривень;

учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1 265 гривень;

особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 3 685 гривень;

членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 630 гривень;

учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 525 гривень;

2) особи, які не отримали грошової допомоги, зокрема ті, що набули статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до 5 травня 2018 р. включно, мають право звернутися за нею до районного органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня 2018 року.

До 23 березня 2018 р. районні органи соціального захисту населення зобов"язано забезпечити подання переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги:

Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією, Державною фіскальною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Генеральною прокуратурою України, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України;

Пенсійним фондом України - щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.

Міністерство фінансів і Державну казначейську службу зобов"язано забезпечити до 3 квітня 2018 р. перерахування коштів Міністерству соціальної політики для їх спрямування структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій з метою виплати грошової допомоги.

Відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань", рішення Київської міської ради від 03 березня 2016 року N 116/116 "Про затвердження міської цільової програми "Турбота. Назустріч киянам" на 2016 - 2018 роки", з метою подальшого соціального захисту окремих категорій соціально незахищених верств населення, ветеранів війни міста Києва та з нагоди відзначення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та Дня пам`яті та примирення у 2018 році розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.04.2018 № 655 «Про надання одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги окремим категоріям соціально незахищених верств населення, ветеранам війни міста Києва з нагоди відзначення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та Дня пам`яті та примирення у 2018 році» вирішено надати одноразову адресну соціальну матеріальну допомогу окремим категоріям соціально незахищених верств населення, ветеранам війни міста Києва, в тому числі внутрішньо переміщеним особам, які перебувають на обліку та фактично проживають в місті Києві, з нагоди відзначення перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та Дня пам`яті та примирення у 2018 році, зокрема у розмірі 600 грн. особам з інвалідністю внаслідок війни II групи та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаних особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин.

Пунктом 2 зазначеного розпорядження доручено Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

Забезпечити за рахунок коштів, передбачених у бюджеті міста Києва на 2018 рік на виконання міської цільової програми "Турбота. Назустріч киянам" на 2016 - 2018 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 03 березня 2016 року N 116/116, виплату одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги особам, зазначеним у пункті 1 цього розпорядження.

Виплату допомоги проводити:

особам, які перебувають на обліку в органах праці та соціального захисту населення та Пенсійного фонду України, відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року N 1596 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року N 662), та Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2009 року N 464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28 квітня 2009 року N 14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 липня 2009 року за N 592/16608;

особам, зазначеним у пункті 1 цього розпорядження, у разі звернення до кінця бюджетного року за умови набуття права на виплату одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги на момент видання цього розпорядження;

особам, які перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, пенсію яким призначено відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" згідно зі списками, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Утримувачам "Картки киянина" виплату шляхом зарахування коштів на картковий рахунок, відкритий у банківській установі, що є учасником проекту "Картка киянина".

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивач є інвалідом війни ІІ групи, суд приходить до висновку, що він мав право на отримання у 2018 році разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 3 265 гривень та одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги у розмірі 600 грн.

Проте, зазначені кошти позивачу виплачені не були.

В зв"язку з чим позивач звернувся до Київської міської державної адміністрації із заявами від 02.05.2018 та від 08.05.2018, в яких просив надати розпорядження відповідальним органам про нарахування йому разової грошової допомоги у розмірі 3 265 грн., згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018 та нарахування матеріальної допомоги у розмірі 600 грн., згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.04.2018 № 655.

Листом від 13.07.2018 за № 007-2605 виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) повідомив ОСОБА_1 , що він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві і отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 05.10.2017 припинено виплату пенсії у зв`язку зі зміною місця проживання. В зв`язку з наведеним позивачу з метою отримання допомоги відповідно до постанови рекомендовано звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем отримання пенсії.

01.08.2018 позивач звернувся до начальника управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про нарахування йому разової грошової допомоги у розмірі 3 265 грн. згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018 та матеріальної допомоги у розмірі 600 грн. згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.04.2018 №655.

Листом від 30.08.2018 за № 37/16-11091 Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомило Спіцина Г.М. про непроведення допомоги у 2018 році з тих підстав, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

З урахуванням наведеного вбачається, що єдиною підставою для невиплати позивачу у 2018 році коштів є не перебування позивача на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з аналізу положень підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що отримання разової грошової допомоги до 5 травня та одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги особам не пов`язано з перебуванням на обліку особи в управлінні пенсійного фонду чи управлінні праці та соціального захисту населення.

Підставою для отримання допомоги є отримання певного статусу, зокрема інваліда війни. Разом з тим, неподання відомостей про позивача до районного органу соціального захисту населення, як особу яка має право на отримання допомоги, не може мати наслідком позбавлення позивача права на отримання належної йому допомоги.

Разом з тим, суд зазначає, що держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

При цьому, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.

Зокрема, згідно з пунктами 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява № 29979/04, у якому проаналізовано поняття "належне урядування".

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), п. 38).

Обов"язку належного урядування кореспондує принцип законного очікування.

У практиці ЄСПЛ принцип "законних очікувань" характерно застосовується у зв`язку з певним правом, що гарантується Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Найширша практика стосується захисту законних очікувань щодо ефективного здійснення права власності (ст. 1 Протоколу № 1 до ЄКПЛ).

Уперше у цьому контексті, як зазначає сам Європейський суд, принцип "законних очікувань" було застосовано в справі Pine Valley Developments Ltd. and others v. Ireland [15, п. 45], в якій компанія-заявник, що купила земельну ділянку, отримавши дозвіл на будівництво, була визнана Європейським судом такою, що мала законні очікування розвивати спірну територію, а відповідний дозвіл, який не міг бути відкликаний адміністративний органом, що його видав, був визнаний "складовою частиною власності заявника" [16, п. 51(2)] в розумінні ст. 1 Протоколу № 1, а отже, охоронюваним за правом Конвенції об`єктом. У подальшому принцип захисту законних очікувань у контексті ст. 1 Протоколу № 1 зазнав детальнішої розробки в межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", яке ЄСПЛ розповсюдив як на "існуюче майно", так і на активи (фонди), включаючи право вимоги тощо.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, у відношенні позивача не дотримано таких принципів, як "належного урядування", "юридичної визначеності" та "законних очікувань", що мало місце внаслідок невиплати разової грошової допомоги до 5 травня та одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги особам, на які позивач мав право.

Разом з тим, як зазначено позивачем у заявах адресованих виконавчому органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за інформацією Управління праці та соціального захисту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації він, як інвалід війни ІІ групи, перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до пункту 1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Згідно з пунктом 2 Положення № 117, до Реєстру вноситься така інформація про пільговиків - прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), адреса зареєстрованого місця проживання (за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 4 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 (ЗП України, 1996 р., N 2, ст. 76; Офіційний вісник України, 1997 р., число 39, с. 17; 2000 р., N 5, ст. 178), - адреса фактичного місця проживання), склад сім`ї, характеристика житла, реквізити паспорта громадянина України та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами фактично користується.

Інформація про осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", вноситься до Реєстру диференційовано з урахуванням належності особи до визначеної підкатегорії.

Відповідно до пункту 3 Положення № 117, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи):

організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей;

ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків;

ведуть облік отримувачів соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей шляхом формування на кожну особу персональної облікової картки згідно з формою "1 - допомога", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або реквізити паспорта громадянина України, документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, а також особу, яку визнано в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Згідно з пунктом 7 Положення № 117, у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово.

У разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання.

Уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

Наведене свідчить, що Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, як уповноважений орган який володіє інформацією щодо осіб, які мають право на певні соціальні виплати та проживають в Дніпровському районі, після отримання звернень позивача мало можливість вчинити дії з метою відновлення порушеного права позивача.

Проте, таких дій відповідачем вчинено не було.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Положення про управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.11.2016 № 657, одним з основних завдань Управління є призначення соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

При цьому, суд приймає до уваги доводи відповідача, що виплату соціальної допомоги здійснює Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. В зв`язку з чим суд зазначає про необгрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити виплати грошової допомоги.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, а також з метою належного захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації подати до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат інформацію про ОСОБА_1 , як особу якій підлягає виплата разова грошова допомога, визначена Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018, у розмірі 3265 грн. та одноразова адресна соціальна матеріальна допомога, визначена розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 655 від 18.04.2018, у розмірі 600 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (вул. Курнатовського, 7-а, корпус 1, м. Київ, 02125, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо вчинення дій з метою отримання ОСОБА_1 разової грошової допомоги, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018, у розмірі 3 265 грн. та одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги, визначеної розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 655 від 18.04.2018, у розмірі 600 грн.

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації подати до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат інформацію про ОСОБА_1 , як особу якій підлягає виплата разова грошова допомога, визначена Постановою Кабінету Міністрів України № 170 від 14.03.2018, у розмірі 3 265 грн. та одноразова адресна соціальна матеріальна допомога, визначена розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 655 від 18.04.2018, у розмірі 600 грн.

4. В інший частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева