Справа № 640/19378/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2019 року № 640/19378/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

при секретарі судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»
до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
проскасування постанови про накладення штрафу за участю представника позивача- ОСОБА_1 .
встановив:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Джулай Ю.Ю. від 30 липня 2019 року про накладення на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №57879171.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, зобов`язано Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 на підставі права власності земельною ділянкою, кадастровий номер :66:679:029, площею 0,0757 га, що розташована на АДРЕСА_1 шляхом демонтажу комплексної трансформаторної підстанції 8147 та перенесення її в інше місце відповідно до встановлених норм. На виконання вказаного рішення 28 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №755/16588/17.

На підставі виконавчого листа №755/16588/17 Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження №57879171.

Утім, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року та Київського апеляційного суду від 06 червня 2019 року позивач оскаржив до Верховного Суду, який 24 липня 2019 року відкрив касаційне провадження та зупинив рішення першої та апеляційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі №755/16588/17.

Ухвалу Верховного Суду від 24 липня 2019 року отримано позивачем 02 серпня 2019 року та негайно проінформовано Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В свою чергу, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 15 серпня 2019 року виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №57879171.

При цьому, 30 липня 2019 року державний виконавець виніс постанову про застосування до позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Позивач вважає, що державним виконавцем передчасно, без врахування всіх обставин, застосована до позивача штрафна санкція, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 23 жовтня 2019 року.

У судове засідання 23 жовтня 2019 року прибув представник позивача. Представник відповідача не прибув, хоча завчасно попереджався про дату, час та місце проведення судового засідання.

В зв`язку з ненаданням відповідачем матеріалів виконавчого провадження, витребуваних ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року, судове засідання відкладено на 30 жовтня 2019 року.

В судове засідання 30 жовтня 2019 року прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача не прибув, однак надав матеріали виконавчого провадження №57879171. При цьому, свого відношення до позову відповідач не висловив.

Вирішуючи спір суд виходив з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі виконавчого листа №755/16588/17, виданого 28 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва, яким боржника зобов`язано усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 на підставі права власності земельною ділянкою, кадастровий номер :66:679:029, площею 0,0757 га, що розташована на АДРЕСА_1 шляхом демонтажу комплексної трансформаторної підстанції 8147 та перенесення її в інше місце відповідно до встановлених норм, - старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Джулай Ю.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №57879171, про що винесено постанову від 11 грудня 2018 року.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

З наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження ВП №57879171 вбачається, що позивач, як боржник у ВП №57879171, після отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11 грудня 2018 року, звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з листом від 17 грудня 2018 року №1/08/133, в якому стверджував, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва не вступило в законну силу, оскільки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у строки, передбачені Цивільно-процесуальним кодексом України, була подана апеляційна скарга на згадане рішення.

Згідно кутового штампу лист від 17 грудня 2018 року №1/08/133 отриманий відповідачем 21 грудня 2018 року за вх. №35066.

18 березня 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження №57879171 в зв`язку з тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 14 січня 2019 року у справі №755/16588/17 відкрито апеляційне провадження на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року.

За таких обставин, вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57879171 зупинялось з 04 квітня 2019 року на підставі постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2019 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року залишено без змін.

Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві від 20 червня 2019 року поновлено вчинення виконавчий дій у ВП №57879171.

Оскільки, станом на 20 липня 2019 року боржником не виконано рішення суду, стягувач ОСОБА_2 звернулась до державного виконавця із заявою від 24 липня 2019 року щодо застосування до керівника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду та просила застосувати до боржника штрафну санкцію.

Відповідно до заяви стягувача, за невиконання рішення суду боржником без поважних причин станом на 20 липня 2019 року, постановою державного виконавця від 30 липня 2019 року застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 5100,00 грн.

14 серпня 2019 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві із заявою про зупинення виконавчого провадження.

Клопотання мотивоване прийняттям Верховним Судом ухвали від 24 липня 2019 року у справі №755/16588/17-ц, якою зупинено виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року.

15 серпня 2019 року державний виконавець виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Звертаючись до суду із даним позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вказувало на те, що до позивача штрафна санкція застосована постановою від 30 липня 2019 року, тобто після ухвалення Верховним Судом рішення від 24 липня 2019 року щодо зупинення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню.

Однак, суд не погоджується із позивачем з огляду на таке.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів визначені статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 3 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини третьої, абзацом 1 частини четвертої статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з частинами п`ятою та шостою цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, слід дійти висновку, що постанову про накладення штрафу державним виконавцем може бути винесено лише після перевірки виконання такого рішення та у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, відповідно до частини першої цієї статті у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З наведеної статті слідує, що покладення на боржника негативних наслідків у вигляді грошового стягнення (штрафу) може бути застосовано виконавцем у разі невиконання рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

У відповідності до пункту 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що штраф не є заходом примусового виконання рішень у розумінні статті 10 Закону «Про виконавче провадження» та частини першої статті 40 цього Закону, а є грошовим стягненням як мірою відповідальності за невиконання вимог державного виконавця.

При цьому, слід зауважити, що «поважність причин» це оціночне поняття.

Поважні причини - це обставини, що діють на волю суб`єкта, з яким законодавець пов`язує звільнення цього суб`єкта від виконання покладених на нього обов`язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки.

До поважних причин можуть бути віднесені будь-які обставини навколишнього світу. Це можуть бути як дії фізичних або юридичних осіб, так і явища, які не залежать від волі людини. Такі обставини мають впливати на волю суб`єкта цих правовідносин. Саме внаслідок дії цих обставин, що виникли раптово або закономірно, він не має змоги належним чином виконувати покладені на нього обов`язки.

Обставини, що визначаються законом як поважні причини, звільняють суб`єкта відповідних правовідносин від виконання покладених на нього обов`язків або негативних для нього наслідків.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після поновлення виконавчих дій постановою державного виконавця від 20 червня 2019 року, позивачем станом на 20 липня 2019 року (на протязі місяця), не наведено жодних обгрунтувань та не надано доказів, які б вказували на поважність причин невиконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року.

Твердження позивача, що в постанові державного виконавця про поновлення вчинення виконавчих дій від 20 червня 2019 року державним виконавцем не встановлено строку, протягом якого мав боржник виконати рішення суду, - не заслуговує на увагу, оскільки такий строк встановлювався виконавцем при відкритті виконавчого провадження у постанові від 11 грудня 2018 року.

Окрім того статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва набрало законної сили і з відновленням вчинення виконавчих дій з 20 червня 2019 року підлягало обов`язковому виконанню боржником.

В судовому засіданні 30 жовтня 2019 року представник позивача зауважував, що невиконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва мало місце з об`єктивних причин, оскільки перенесення підстанції на виконання вказаного рішення суду вимагає пошуку відповідного місця. Однак з матеріалів справи не вбачається, що позивач повідомляв державного виконавця про такі причини та надавав відповідні докази щодо вчинення ним усіх можливих дій задля виконання рішення суду.

Також, не заслуговує на увагу твердження позивача, що державний виконавець застосував штрафну санкцію після прийняття Верховним Судом ухвали, якою зупинено виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва, з огляду на те, що штраф накладений на позивача у зв`язку з невиконанням рішення суду у проміжок часу від поновлення вчинення виконавчих дій постановою від 20 червня 2019 року - станом на 20 липня 2019 року, тобто за період до прийняття ухвали Верховним Судом від 24 липня 2019 року. Окрім того, ухвалу Верховного Суду від 24 липня 2019 року отримано відповідачем 14 серпня 2019 року (згідно кутового штампу від 14.08.2019 вх. №26034), і в подальшому 15 серпня 2019 року державним виконавцем зупинено вчинення виконавчих дій у ВП №57879171.

Таким чином, позивачем по справі не доведено обгрунтованість заявленого позову, а тому підстав для скасування постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Джулай Ю.Ю. від 30 липня 2019 року про накладення на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №57879171, - суд не вбачає. Відповідно, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» задоволенню не підлягають.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 287, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Джулай Ю.Ю. від 30 липня 2019 року про накладення на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №57879171 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 - 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко