Справа № 480/646/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 р. Справа № 480/646/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2019, суддя І.Г. Шевченко, вулиця Герасима Кондратьєва, 159, Суми, Сумська область, 40000, повний текст складено 31.05.19 по справі № 480/646/19

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (далі позивач, КП "Міськводоканал" СМР) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Сумській обл.), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 18.12.2018 про застосування до КП «Міськводоканал» СМР штрафу у сумі 753 719,49грн.;

- № від 26.12.2018 про застосування до КП «Міськводоканал» СМР штрафу у сумі 623 315,55 грн.;

- № від 24.01.2019 про застосування до КП «Міськводоканал» СМР штрафу у сумі 679 514,71 грн.;

- № від 24.01.2019 про застосування до КП «Міськводоканал» СМР штрафу у сумі 506 096,79 грн.;

- № від 24.01.2019 про застосування до КП «Міськводоканал» СМР штрафу у сумі 532 809,27 грн.

21 лютого 2019 року ухвалою Сумського окружного адмінісративного суду по справі №40/581/19 виділено в самостійне провадженя позоі вмоги КП Міськводоанал СМР до ГУ ДФС у Смскій обл. про визнаня протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.01.2019, яким до КП Міськводоканал СМР застосовано штраф в сумі 532 809,27 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 задоволено вищезазначені позовні вимоги.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Сумській обл. № від 24.01.2019, яким до КП Міськводоканал СМР застосовано штраф в сумі 532 809,27 грн.

Не погодившись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що КП "Міськводоканал" СМР, в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України далі (ПК України) не забезпечено перерахування потрібної суми коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі ПДВ) для своєчасної реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 1 332 023,35 грн. В результаті чого камеральною перевіркою встановлена несвоєчасна реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за квітень 2017 року. ГУ ДПС у Сумській обл. також зазначило в апеляційній скарзі, що твердження позивача про відсутність можливості зареєструвати податкові накладні, починаючи з жовтня 2015 року, не може бути прийнято до уваги, оскільки, за нормами ПК України, позивач не позбавлений можливості самостійно перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ та вчасно зареєструвати податкові накладні.

09 серпня 2019 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору.

02 вересня 2019 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду, після усунення недоліків апляційної скарги, відкрито провадження по справі № 480/646/19.

18 вересня 2019 року від позивача по справі надійшов відзив, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обгрунтування своєї позиції позивач послався на судові рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 по справі № 818/658/16 та від 16.11.2016 по справі № 818/883/16 та зазначив, що несвоєчасна реєстрації податкових накладних в ЄРПН сталася не з вини позивача.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Сумському окружному адміністративному суду.

21.10.2019 ухвалою суду, постановленою без вихода до нарадчої кімнати, проведено заміну відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на належного правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Сумській області.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ГУ ДФС у Сумській обл. проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН КП «Міськводоканал» СМР за квітень 2017 року, за результатами якої складено акт від 27.12.2018 №969/18-28-54-12/03352455 (далі -Акт).

На підставі Акту перевірки, ГУ ДФС у Сумській обл. 24.01.2019 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму податку на додану вартість 1332023,35грн. до КП «Міськводоканал» СМР застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 532809,27грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Підстави та порядок проведення камеральної перевірки позивачем не оскаржені.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовано ПК України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в ЄРПН, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення ЄРПН встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі Порядок № 569).

Згідно з п. 13 вказаного вище Порядку ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Пунктом 1 пункту 22 Порядку № 569, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, платник податку перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка, при цьому зазначені кошти мають бути зараховані на рахунок платника протягом операційного дня, у день їх отримання.

Разом з тим, відповідно до п. 9 Порядку № 569 під час розрахунку показника УПопРах також враховується сума коштів за результатами проведення органами Казначейства розрахунків платника податків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України на відповідний рік в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Інформація про проведення таких розрахунків з податку подається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків відповідно до порядку взаємодії органів ДФС та органів Казначейства в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство на підставі таких реєстрів зменшує суму наявного залишку узгоджених податкових зобов`язань, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, про що повідомляє ДФС

ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.

Наведені вище приписи Порядку № 569 узгоджуються з нормами п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України.

Згідно із п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Фактичною підставою застосування до позивача штрафу у сумі 532809,27 грн. стали висновки акту камеральної перевірки про те, що позивачем не забезпечено перерахування потрібної суми коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість для своєчасної реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим допущено несвоєчасну реєстрацію КП «Міськводоканал» СМР податкових накладних в ЄРПН за квітень 2017 року на суму податку 1332023,35грн., чим порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем були укладені договори №1/375 від 29 липня 2015 року, №8/375 від 13 серпня 2015 року та №24/375 від 08 грудня 2015 року «Про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню», на виконання умов яких позивачем отримано субвенції на погашення різниці в тарифах в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 3 818 644,70 грн.

Отримані кошти підприємство позивача перерахувало у повному обсязі до загального фонду державного бюджету для погашення податкового боргу з податку на додану вартість платіжними дорученнями №№11, 17 від 31.08.2015 та №34 від 10.12.2015, однак такі не були зараховані Державною фіскальною службою України на рахунок позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, з 01.09.2015 на суму 2449538,08грн., а з 11.12.2015 на всю суму 3818644,70 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені у цих справах, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі №818/883/16, яка набрала законної сили 19.06.2017, позов КП «Міськводоканал» СМР задоволено, визнано бездіяльність ДФС України протиправною та зобов`язано ДФС України вчинити дії щодо збільшення суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 3 818 644,70 грн.

19 лютого 2016 року КП «Міськводоканал» СМР подано до ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській обл. податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року. В таблиці 3 до додатку № 5 вказаної декларації підприємством зазначено перелік податкових накладних, включених підприємством до складу податкового кредиту за липень - грудень 2015 року на загальну суму податку на додану вартість 6736033,00 грн.

З письмових доказів у справі слідує, що в порушення зазначених вище положень ст. 200-1 ПК України та п. 9 Порядку №569, дана сума 6736033,00 грн. не врахована на електронному рахунку підприємства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, за роботу якої відповідає ДФС України.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 у справі №818/658/16, яка набрала законної сили 06.12.2016, визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ДФС України збільшити КП «Міськводоканал» СМР в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 6736033,00 грн. за результатами поданої податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року.

Зважаючи на те, що вищевказаними судовими рішеннями встановлено факт бездіяльності Державної фіскальної служби України в частині невиконання обов`язку поповнення електронного рахунку підприємства позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, з урахуванням ч. 4 ст. 78 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації підприємством податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та, як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не позбавлений можливості самостійно перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ та вчасно зареєструвати податкові накладні, колегія суддів вважає необгрунтованими та зазначає наступне.

Згідно витягу з електронного рахунку КП «Міськводоканал» СМР, який міститься в матеріалах справи, 29.12.2017 о 15:04 год на виконання судового рішення у справі №818/658/16, ДФС України збільшено суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН з від`ємного значення (- 4782309грн. станом на 29.12.2017 о 15:04) до позитивного значення +1920599грн.,

З письмових доказів у справі слідує, що позивачем вчинялись дії щодо реєстрації податкових накладних, однак, у зв`язку з від`ємним значенням суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, у реєстрації накладних було відмовлено (а.с.95).

29 грудня 2017 року позивачем було отримано Витяг з системи електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, однак, станом 29.12.2017 08:27 (а.с.36 зворот) сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні все ще мала від`ємне значення (-2061550,55грн.)

Лише після отримання Витягу 02.01.2018 (а.с.67), з якого стало відомо про виконання податковим органом рішення суду та відповідно отримавши можливість реєструвати податкові накладні в ЄРПН, КП «Міськводоканал» СМР, з 04.01.2018 розпочало відповідні дії щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних, як поточних, так і протермінованих, у тому числі і тих, по яким виявлено порушення в акті перевірки від 27.12.2018, з урахуванням технічних можливостей системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

З урахуванням наведеного вище, платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної було вчинено всі необхідні дії, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, а саме через несвоєчасність зарахування на електронний рахунок позивача перерахованих коштів, що призвело до затримки коригування суми податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні, та унеможливило реєстрацію податкової накладної в межах встановленого законом граничного терміну її реєстрації.

Із врахуванням обставин справи, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, вимоги ПК України, принцип правомірності дій платника податків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Оскільки судовим розглядом встановлено, що позивач не допустив протиправних дій у даному випадку, останній не підлягає притягненню до відповідальності.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Северянін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування в іншій частині.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 по справі № 480/646/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 31.10.2019