Справа № 280/701/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/701/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представників позивача Віткалова Д.М., Боєнка О.В.,

представника відповідача Єременка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року в адміністративній справі №280/701/19 (головуючий суддя першої інстанції Кисіль Р.В., рішення в повному обсязі складено 21.06.2019 року) за позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України, (третя особа - Державна казначейська служба України) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 19.02.2019 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби , Державної фіскальної служби України, (третя особа - Державна казначейська служба України), в якому просив:

- визнати протиправними дії Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС з відмови у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України скоригувати загальну суму поповнення рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість шляхом її збільшення на суму 20204345,00 грн..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України скоригувати загальну суму поповнення рахунку Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість шляхом її збільшення на суму 20204345,00 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції надано неправильну оцінку обставинам справи та при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт, посилаючись на вимоги пунктів 43.1 та 43.2 Податкового кодексу України, зазначив, що повернення переплати з податку на додану вартість на рахунок підприємства у системі електронного адміністрування станом на дату звернення є не можливим, оскільки проведеним аналізом даних інтегрованих карток інформаційної системи органів ДФС «Податковий блок» встановлено, що на 28.09.2018 року позивач має заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, які контролюються органами ДФС, у сумі 72646412,69 грн..

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи не подали відзивів на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» є юридичною особою ().

Відповідачі - Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДФС, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, Державна фіскальна служба України є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ПАТ «Донбасенерго» є платником податку на додану вартість та в 2018 році перебувало на податковому обліку за основним місцем обліку у Запорізькому управлінні Офісу ВПП ДФС (а.с.13-30 т.1).

14.09.2018 року після подання уточнюючого податкового розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок №, у ПАТ «Донбасенерго» виникла переплата по податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн., які раніше були зараховані до бюджету з рахунка позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (а.с.31 т.1).

Виникнення переплати в сумі 20204345,00 грн. з 14.09.2018 року підтверджується даними інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість за 2018 рік (а.с.48 т.1).

19.09.2018 року підприємство подало до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС податкову декларацію з податку на додану вартість № за податковий період - серпень 2018 року, відповідно до якої задекларувало до сплати податок на додану вартість в сумі 25387244,00 грн (а.с.51-52, 53 т.1).

Крім того, 20.09.2018 року ПАТ «Донбасенерго» направило до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС заяву № 01-1.7/02158 про зарахування переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на власний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (а.с.54 т.1).

ПАТ «Донбасенерго» платіжним дорученням №29 від 27.09.2018 року здійснило поповнення власного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 1005432,18 грн., що підтверджується копією платіжного доручення та даними інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість за 2018 рік (а.с.48, 55 т.1).

Також позивач платіжним дорученням №12238 від 28.09.2018 року здійснило поповнення власного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 4177466,82 грн., що підтверджується копією платіжного доручення та даними інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість за 2018 рік (а.с.48, 56 т.1).

Сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в розмірі 5182899,00 грн. та наявної переплати по податку на додану вартість в розмірі 20204345,00 грн. дорівнює задекларованому податковому зобов`язанню ПАТ «Донбасенерго» за податковою декларацією з податку на додану вартість № за податковий період серпень 2018 року, а саме 25387244,00 грн..

30.09.2018 року наявна на рахунку ПАТ «Донбасенерго» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість сума в розмірі 5182899,00 грн. та переплата по податку на додану вартість в розмірі 20204345,00 грн. зараховані як оплата податкового зобов`язання ПАТ «Донбасенерго» за податковою декларацією з податку на додану вартість № за податковий період серпень 2018 року в розмірі 25387244,00 грн., що підтверджується даними інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість за 2018 рік.

09.10.2018 року ПАТ «Донбасенерго» отримало від Запорізького управління Офісу ВПП ДФС лист за №40778/10/28-10-47-02-17 від 01.10.2018 року, яким відмовлено у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок ПАТ «Донбасенерго» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (а.с.57-58 т.1).

Даними системи електронного адміністрування податку на додану вартість також підтверджується врахування оплати податкового зобов`язання ПАТ «Донбасенерго» за податковою декларацією з податку на додану вартість № за податковий період серпень 2018 року в розмірі лише 5182899,00 грн., що підтверджується витягами з системи електронного адміністрування за 20.09.2018 року, 27.09.2018 рку, 28.09.2018 року, 01.10.20108 року та реєстром транзакцій в системі електронного адміністрування ПДВ з електронного кабінету платника податків ДФС, що надані позивачем до адміністративного позову (а.с.59-73 т.1).

Позивач, вважаючи дії Запорізького управління Офісу ВПП ДФС щодо відмови у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок ПАТ «Донбасенерго» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість протиправними, оскаржив такі дії до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що дії Запорізького управління Офісу ВПП ДФС щодо відмови у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок ПАТ «Донбасенерго» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» запроваджено систему електронного адміністрування ПДВ з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону 71) - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно із вимогами п.200-1.4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 встановлено, що рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відкриваються у Державній казначейській службі.

Відповідно до пункту 43.4-1 статті 43 ПК України у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Згідно із пунктом 200-1.5 статті 200-1 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Як вбачається з листа Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 01.10.2018 року №40778/10/28-10-47-02-17, підставою для відмови у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок ПАТ «Донбасенерго» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, стало те, що відповідно до інтегрованих карток інформаційної системи органів ДФС «Податковий блок», станом на 28.09.2018 року, ПАТ «Донбасенерго» має заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, які контролюються органами ДФС, у сумі 72646412,69 грн., а загальна сума розстроченого податкового боргу складає 338288376,72 грн..

При цьому у своєму листі Запорізьке управління Офісу великих платників податків ДФС посилається на вимоги пунктів 43.1 та 43.2 статті 43 ПК України.

Аналогічна позиція викладена апелянтом і в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями апелянта з наступних підстав.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно пункту 43.2 статті 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що наявність податкового боргу позбавляє платника податків права на отримання надмірно сплачених коштів за такими напрямами повернення на поточний рахунок платника податків в установі банку або повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Щодо інших напрямів використання таких коштів, ( в даному випадку - повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з ПДВ на рахунок платника в системі електронного адміністрування ПДВ, відкритий у Державній казначейській службі), то наявність податкового боргу, не є підставою для відмови у поверненні сум надмірно сплачених митних та інших платежів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року у справі №808/2948/16, від 20 червня 2018 року у справі №826/7607/17.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритий у Державній казначейській службі, не є поверненням надміру сплачених платником податків грошових зобов`язань на поточний рахунок платника в установі банку, яке обмежено пунктом 43.2 статті 43 ПК України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем - Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність відмови у перерахуванні переплати з податку на додану вартість в сумі 20204345,00 грн. на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної заяви.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року в адміністративній справі №280/701/19 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року в адміністративній справі №280/701/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак