Справа № 240/8338/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8338/19 Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

30 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулось до суду із вказаним позовом та просить визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області протиправними та скасувати постанову від 23.05.2019 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - повернуто.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу суду від 01.07.2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судом не в повному обсязі з`ясовано обставини у справі, що мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 15.10.2019 року призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідач скористався своїм правом та надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що погоджується з ухвалою суду від 01.07.2019, оскільки позивачем не вірно в позовній заяві зазначено відповідача. Посилання позивача на те, що Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області є відповідним органом державної виконавчої служби з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби не відповідає дійсності. Крім того, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області входить до складу Управління ДВС, а Управління ДВС є структурним підрозділом Головного територіально управління юстиції. Тобто, відділ примусового виконання рішень не є окремою юридичною особою, а є складовою Управління ДВС, яке є одним зі структурних підрозділів Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулось до суду із вказаним позовом та просить визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області протиправними та скасувати постанову від 23.05.2019 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн.

Ухвалою судді від 07.06.2019 вказана позовна заява була залишена без руху та позивачу надано 10-денний строк на усунення встановлених судом недоліків шляхом надання до суду:

- позовної заяви (та її копії для відповідача) із: зазначенням відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України, щодо представника позивача Горкуші М.А.; зазначенням належного відповідача; конкретизацією вимог в пункті 2 прохальної частини позову щодо відповідача, вказавши, які саме дії відповідача необхідно визнати протиправними.

- доказу сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

Зазначену ухвалу позивач отримав 13.06.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали суду позивачем направлено уточнений позов та платіжне доручення № 1076 від 20.06.2019 про сплату 1921 грн. для приєднання до матеріалів справи.

В уточненій позовній заяві Головним управлінням було чітко зазначено відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, та зазначено код юридичної особи (ЄДРПОУ: - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області), що підтверджує факт зазначення належного відповідача по справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - повернуто.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області виходив з того, що оскільки позивачем не усунуто в повному обсязі недоліки, вказані судом в ухвалі від 07.06.2019 року позовна заява у відповідності до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, підлягає поверненню позивачеві.

Колегія суддів, дослідивши та перевіривши матеріали справи, не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції констатував, що позивачем вимоги ухвали суду від 07.06.2019 року не виконано, так як не зазначено в позові належного відповідача, оскільки відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не є самостійним органом державної виконавчої служби, а тому не може бути відповідачем у розумінні ч.3 ст.287 КАС України.

В даному випадку, судова колегія вважає, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви оскільки ним на виконання ухвали надано уточнений позов та платіжне доручення № 1076 від 20.06.2019 про сплату 1921 грн. судового збору. В уточненій позовній заяві Головним управлінням було зазначено відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, та зазначено код юридичної особи (ЄДРПОУ: - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області), що підтверджує факт зазначення відповідача по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України слідує, що кожна сторона, яка звернулась за захистом порушеного права, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Отже позивач визначив відповідача по справі, визначив спосіб захисту свого порушеного права, тому суд першої інстанції помилково вважав недоліки не усунутими.

В даному випадку, судова колегія вважає, що суд першої інстанції мав відкрити провадження по справі, призначити справу до розгляду. В залежності від встановлених обставин справи, в залежності від відповідача у справі, зазначеного позивачем, вирішити справу по суті за вимогами позивача, або ж вирішити питання про заміну відповідача чи притягнення співвідповідача, з урахуванням думки позивача і в залежності від цього також вирішити справу по суті.

Інші недоліки позовної заяви, зазначені судом першої інстанції, а саме не зазначення в резолютивній частині позову, які дії відповідача слід визнати протиправними, судова колегія вважає формальними та такими, що не перешкоджали відкриттю провадження по справі та призначенню справи до розгляду, оскільки відповідно в змісті позовної заяви позивача визначено, які дії відповідача є протиправними.

Крім того, на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КАС України, суд першої інстанції мав можливість під час підготовчого провадження остаточно визначитись щодо предмету спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що судом першої інстанції передчасно повернуто позовну заяву, так як вказані судом підстави є формальними і не перешкоджали вирішити питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас, у справі Bellct v, Prance Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч.1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997р.), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950р., ратифікована Законом України від 17.07.97р. №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

ЕСПЛ у багатьох справах зазначає, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 13.01.2000 р. по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та в рішенні від 28.10.1998 р. по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" ЄСПЛ підкреслив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2019р. про повернення позову є необґрунтованою та передчасною, а тому, відповідно, підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції не було належним чином забезпечено реалізацію права позивача на доступ до правосуддя та передчасно вирішено питання щодо повернення позовної заяви позивачеві.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення суддею окружного суду при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, відповідно до ст.320 КАС України, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 жовтня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.