Справа № 405/4173/19(2-а/405/108/19)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 405/4173/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Топора Олександра Юрійовича

на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2019 року (суддя Драний В.В., м. Кропивницький) у справі № 405/4173/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Топора Олександра Юрійовича

про визнання незаконною та скасування постанови, -

встановив:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1173837 від 24.05.2019 визнати незаконною та скасувати;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2019 року позов задоволено. Рішення мотивовано тим, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно з п. 8.7.3 «в» пп. 4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р. (далі - ПДР), зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Відповідно п. 8.7.3 «г» ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 8.10 ПДР передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Правопорушення, що передбачене, було зафіксоване за допомогою службового нагрудного відеореєстратора №00088 та відеореєстратора службового автомобіля (автореєстратор), про що зазначено в оскаржуваній постанові і підтверджується відеозаписом, що наявний в матеріалах справи.

Позивач скористався своїми правами на власний розсуд і не заявив жодної письмової чи усної заяви/клопотання щодо права скористатися правовою допомогою чи іншого права, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п.5 ст.278 КУпАП.

З відеофайлу під назвою «Оніані» чітко прослідковується, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SMART MICRO, номерний знак НОМЕР_1 в м.Кропивницький по вул. Героїв України, 12, корпус 4, проїхав перехрестя на заборонний (жовтий) сигнал світлофора.

На даному відеофайлі видно основний та дублюючий світлофорні об`єкти, сигнали якого призначені для позивача. Увімкненню жовтого сигналу світлофору передував зелений миготливий сигнал світлофору, який згідно п. 8.7.3 «в» ПДР інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Після трьох зелених миготливих сигналів на світлофорному об`єкті, сигнали якого призначені для позивача, наявне увімкнення жовтого сигналу світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, після чого позивач проїжджає перехрестя.

Тобто, у даній дорожній ситуації позивач від початку роботи світлофору в зеленому миготливому режимі повинен був вжити заходи щодо зменшення швидкості руху до показників, які забезпечували б можливість його зупинки відповідно до вимог п. 8.10 ПДР - перед дорожньою розміткою 1.12.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1173837 від 24.05.2019 року, винесеної інспектором роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Топор О.Ю., 24.05.2019 року о 21:57 год., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SMART MICRO, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницький, вул. Героїв Сталінграда, 12, к. 4, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 4).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- відповідно до з п.п. 8.10, 8.11 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху;

- тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії;

- надані відповідачем відеозаписи з місця адміністративного правопорушення від 24.05.2019 року, що містяться на DVD-R диску, не містять необхідних даних та доказів того, що позивач, керуючи транспортним засобом SMART MICRO, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницький, вул. Героїв Сталінграда, 12, к. 4, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Крім того, на відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля, у зв`язку з технічними неполадками, відображено лише частину ділянки дороги, що прилягає до вказаного перехрестя та лише частину самого перехрестя, що також позбавляє суд можливості встановити наявність або відсутність обставин, визначених п. 8.11 ПДР;

- посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року (справа №5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», є необґрунтованим, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення норми КУпАП та, зокрема ст. 258 цього Кодексу зазнали змін, тому на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджуються вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП. Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У позові свої дії позивач мотивує посилання на положення п.8.10, 8.11 ПДР та неможливістю зупинитися відповідно до вимог ПДР при екстреному гальмуванні, тому з метою запобігання створення аварійної ситуації проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Відповідно до 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 ПДР).

З наданого відповідачем до суду першої інстанції відеозапису вбачається, що кут огляду відеокамери, місце здійснення відеозапису та якість зображення у сукупності не спростовують доводи позивача щодо дотримання ним вимог п. 8.10, п. 8.11 ПДР, які дозволяють рухатися далі у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідач не довів суду правомірності свого рішення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Топора Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2019 року у справі №405/4173/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов