Справа № 280/4334/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 жовтня 2019 року Справа № 280/4334/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача - Алуф О.В.

представника відповідача - Сиваш П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-0828 від 17.07.2019 на суму 14583,33 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням про сплату 14583,33 транспортного податку за 2019 рік, оскільки транспортний податок у розмірі 14583,33 грн. застосовується у випадку якщо вартість автомобіля становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня податкового (звітного) року. Мінімальна заробітна плата з 01.01.2019 становить 4173 грн., тобто вартість автомобіля повинна перевищувати суму 1564875 грн., а вартість його автомобіля, згідно даних сайту «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку, становить 1555309,80 грн. Крім того, легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, обєм двигуна - 4,5 літра, тип пального - дизель, рік випуску до 1 року (включно), який належить позивачу, не співпадає по технічним характеристикам автомобілів марки TOYOTA, наведеним у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році, зокрема, в частині моделі та по обєму двигуна. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 10.09.2019 було відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 09.10.2019.

Ухвалою суду від 09.10.2019 розгляд справи було відкладено на 24.10.2019.

15.10.2019 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він заперечує проти задоволення позову та просить відмовити, оскільки відповідно до відомостей про платників транспортного податку та об`єкти оподаткування, наявних в комп`ютерній базі даних щодо зареєстрованих легкових автомобілів в Запорізькій області з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року, згідно яких здійснюється формування податкових повідомлень-рішень, встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль TOYOTA модель LAND CRUISER 200, обєм двигуна - 4467 куб.см., тип пального - дизель, рік виробництва 2019 є об`єктом оподаткування. Вказує на те, що саме Мінекономрозвитку України є вповноваженим органом з визначення суредньоринкової вартості та переліку транспортних засобів і відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку України, легковий автомобіль позивача включено до переліку транспортних засобів, до одного року випуску, а відтак у розумінні п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об`єктом оподаткування.

22.10.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що не погоджується з викладеними у відзиві доводами про необгрунтованість позовних вимог. Так, позивач вказує, що його автомобіль має певні характеристики, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. В свою чергу відповідач у відзиві посилається на технічні характеристики автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200 ELEGANCE, обєм двигуна - 4,5 літра, тип пального - дизель, 2019 року випуску. Вважає такі твердження відповідача хибними, оскільки це є два різні автомобілі, зокрема, в частині моделі та комплектації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXН є власником автомобіля марки «TOYOTA» модель «LAND CRUISER 200», об`єм циліндрів двигуна 4461 куб.см., тип пального - дизель, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

17 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення рішення № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 15583,33 грн. за податковий період - 2019 рік.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вказаний транспортний засіб не був об`єктом оподаткування транспортного податку у 2019 році.

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Абзацом другим зазначеного підпункту така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Суд зазначає, що законодавцем чітко визначено методику розрахунку вартості об`єкта оподаткування транспортним податком, до складових якої обов`язково входять такі складові як марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Відповідач на підтвердження своєї позиції додає докази отримання інформації про автомобіль TOYOTA модель LAND CRUISER 200 ELEGANCE , обєм двигуна - 4,5 літра, тип пального - дизель, 2019 року випуску, який різниться з автомобілем позивача в частині моделі та комплектації.

Відповідачем не додано до матеріалів справи доказів того, що ним було у встановленому законом порядку отримано інформацію щодо пробігу автомобіля позивача. Тому суд зазначає, що відповідачем не додано до матеріалів справи доказу, що автомобіль позивача вартує більш ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Крім того, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 4173 гривні.

Отже, власники транспортних засобів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1564875 грн., є платниками транспортного податку.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18 лютого 2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66 (далі Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Відповідно до пункту 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, обєму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року за №403.

Пунктом 11, 12 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів передбачено, що коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів. Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку (пункт 4 Методики).

При вирішенні спорів суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як встановлено судом контролюючим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було здійснено розрахунок середньоринкової вартості автомобіля, який зареєстровано за позивачем, яка визначається відповідно до методики визнання середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, а лише взято інформацію з сайту Мінекономрозвитку, тобто відповідачем оскаржуване податкове повідомлення - рішення було прийнято не на підставі інформації Мінекономрозвитку про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Представником відповідача до суду не було надано відповідний розрахунок, відповідач лише в своєму відзиві послався на те, що згідно переліку легкових автомобілів на 2019 рік, розміщеному на веб-сайті Міністерства економічного розвитку, вищезазначений автомобіль підлягає оподаткуванню віком до 1-го року.

Підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація щодо транспортних засобів, які в силу підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування транспортним податком за 2019 рік.

У свою чергу, віднесення транспортного засобу до об`єктів оподаткування транспортним податком за 2018 рік обумовлено встановленням наявності двох обставин: використання легкового автомобіля з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість такого автомобіля повинна становити понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, зважаючи на відсутність доведення відповідачем вказаних обставин, які є визначальними для віднесення транспортного засобу до об`єкту оподаткування, суд вважає, що у податкового органу були відсутні підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення про нарахування позивачу транспортного податку за 2019 рік.

Податковий орган також не надав до суду інформацію про підтвердження отримання від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які відносяться до об`єкту оподаткування транспортним податком у 2019 році, та чи згідно такої, відноситься автомобіль позивача марки «TOYOTA» модель «LAND CRUISER 200», об`єм циліндрів двигуна 4461 куб.см., тип пального - дизель, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до об`єкту оподаткування.

Відтак, для встановлення фактичних обставин справи, відповідач не довів належність транспортного засобу позивача до об`єктів оподаткування транспортним податком за 20189рік шляхом встановлення його середньоринкової вартості на підставі інформації Мінекономрозвитку, які в силу підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування транспортним податком за 2019 рік.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області форми "Ф" №0-0828 від 17.07.2019 на суму 14583,33 грн. підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-0828 від 17.07.2019, винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29.10.2019.

Суддя А.В. Сіпака