Справа № 461/5558/19
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5558/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Остапчук М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорича Тараса Миколайовича про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів. Свої вимоги обґрунтував тим, що 09 липня 2019 р. інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Т.М. відносно нього було складно постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП. У постанові інспектором зазначено, що позивачем було здійснено зупинку (стоянку) на тротуарі, що створює перешкоду для руху пішоходів.

Позивач зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Інспектор з паркування не мав повноважень виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки таке право мають виключно працівники органів і підрозділів Національної поліції. Зазначив, що він з`їхав з проїжджої частини, розмістивши праву сторону автомобіля на бордюрі, а не на тротуарі та не створював перешкод для руху пішоходів та транспортних засобів.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали спільну заяву про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що позов підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30 липня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволення позову, мотивуючи тим, що наявна подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки позивачем було здійснено зупинку (стоянку) на тротуарі, чим створено перешкоду для руху пішоходів. Вказав, що не погоджується з позицією позивача, що його автомобіль був припаркований на бордюрі, оскільки на фото видно, що праве переднє колесо автомобіля займає площу тротуару.

Зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 219 КУпАП розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122 КУпАП і накладати адміністративні стягнення має право, зокрема інспектор з паркування. Відтак покликання позивача на те, що відповідач не має повноважень виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП є безпідставним.

13 вересня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що місце, де стояв автомобіль позивача, не відповідає вимогам та ознакам тротуару, встановленим Правилами дорожнього руху України та Державних будівельних норм В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», а відтак твердження відповідача про стоянку на тротуарі вважає безпідставним та необгрунтованим. Окрім цього, відповідач не зазначає в чому саме полягали перешкоди дорожньому руху або загроза безпеці руху в обраному позивачем місці стоянки. Вважає, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 122 ОСОБА_2 належить саме до компетенції органів Національної поліції, а відтак відповідач, в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України, перевищив свої повноваження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19082 від 09 липня 2019 року, складеної інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Т.М., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 09 липня 2019 р., о 07 год. 41 хв., у м.Львові на вул. Снопківській, 39, водій ОСОБА_1 , здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , на тротуарі, що створює суттєву перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п. 15.10д Правил дорожнього руху (далі ПДР) /а.с. 7/.

Відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) настає у виді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 15.10.д Правил дорожнього руху України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

У постанові серії ЛВ19082 по справі про адміністративне правопорушення від 09.07.2019 р., зазначено, що позивачем здійснено зупинку (стоянку) на тротуарі, що створює суттєву перешкоду для руху пішоходів.

Згідно п. 1.10 ПДР тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Як вбачається з фотоматеріалів, долучених до справи ОСОБА_1 припаркував автомобіль в зоні знаку 5.39, позивач з`їхав з проїзної частини, переднє право колесо автомобіля перебувало на газоні, тобто на тій частині, що відокремлювала проїзну частину від тротуару.

Таким чином, місце, де стояв автомобіль позивача не відповідає вимогам та ознакам тротуару, встановленим Правилами дорожнього руху України, а відтак твердження відповідача про стоянку на тротуарі є безпідставне.

З фотоматеріалів вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , не було регульованого чи нерегульованого пішохідного переходу, відтак автомобіль не міг створювати перешкоди для руху пішоходів. Відповідач жодним чином не обґрунтовує в чому саме полягали перешкоди для руху пішоходів.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до 1.10 Правил дорожнього руху зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Тобто законодавець розмежовує поняття стоянки та зупинки і встановлює відмінність (різницю) між ними.

Разом з тим, відповідач у постанові не конкретизував, які дії вчинено ОСОБА_1 , зупинку чи стоянку. Таким чином, інспектором з паркування не встановлено одну із ознак складу адміністративного правопорушення, а саме об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП,

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, відсутність складу адміністративного правопорушення, в силу п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд не погоджується з покликанням позивача на те, що інспектор з паркування не має повноважень виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити справу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що КАС України, при розгляді даної категорії справи, не надає повноважень судді визнавати рішення протиправними, а тому в цій частині вимог позову необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ19082 від 09 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, справу закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: Управління безпеки міста Львівської міської ради, 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9, .

Інспектор з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарас Миколайович, 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова