Справа № 480/3965/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 р. Справа № 480/3965/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,

представника позивача - В. В. Зеленського ,

представника відповідача - С.П . Ричкаля,

представника третьої особа - О.І. Коваленка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Головного територіальне управління юстиції у Сумській області, треті особи: приватне підприємство "Куземин-Агро", товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт", про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, у якому просить суд:

- визнати дії відповідача щодо винесення постанови про арешт майнових прав боржника ВП № 58604495 від 08.07.2019, якою накладено арешт на майнові права боржника ПП "Куземин-Агро" в кількості 57 договорів оренди земельних ділянок;

- скасувати постанову відповідача про арешт майнових прав боржника ВП № 58604495 від 08.07.2019, якою накладено арешт на майнові права боржника ПП "Куземин-Агро" в кількості 57 договорів оренди земельних ділянок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 за договором оренди передала належну їй на праві власності земельну ділянку ПП "Куземин-Агро". Станом на вересень 2019 року ОСОБА_3 не отримала від ПП "Куземин-Агро" орендну плату за 2018 рік відповідно до договору в зв`язку з тим, що спірною постановою відповідача на майнові права ПП "Куземин-Агро" накладено арешт. Вважає постанову Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області від 08.07.2019 ВП № 58604495 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

16.10.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому він зазначив, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а ОСОБА_3 не є учасником виконавчого провадження, який має право звертатися до адміністративного суду. Крім того, зазначив, що спірна постанова винесена в порядку, встановленому законом та не порушує права позивачки, оскільки строк виплати орендарем орендної плати ОСОБА_3 за 2018 рік закінчився 20.01.2019, тобто задовго до винесення спірної постанови.

16.10.2019 від представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт", надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що позивачка не є учасником виконавчого провадження, а тому позбавлена права звертатися до адміністративного суду. Вважає, що несплата ПП "Куземин-Агро" орендної плати не є підставою для скасування спірної постанови, постанова прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слідує відмовити.

У відповіді на відзив від 24.10.2019 представник позивача зазначив, що накладення арешту на право орендаря є безпідставним та необґрунтованим, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне територіальне управління юстиції у Сумській області.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача та товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1 та 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII в чинній редакції (далі - Закон № 1404-VIII) виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Статтею 74 частиною 2 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В частині першій статті 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами першою та другою статті 135 Земельного кодексу України встановлено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) може здійснюватися на земельних торгах виключно з ініціативи власників земельної ділянки. У такому разі земельні торги регулюються положеннями цього Кодексу, якщо інше не передбачено законом чи договором з виконавцем земельних торгів.

Звернення стягнення на земельні ділянки або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У своєму рішенні від 25.12.1997 № 18/1206-97 Конституційний Суд України надав тлумачення вищевказаної статті та зазначив, що частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому захист прав, свобод та інтересів є похідним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

У кожному випадку порушення суб`єктом владних повноважень прав та свобод фізичних та юридичних осіб, за умови звернення останніх до суду, суд зобов`язаний перевірити такі рішення, дії чи бездіяльність на предмет дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, та у разі необхідності захистити право особи шляхом розгляду та вирішення адміністративної справи відповідно до вимог закону.

За приписами частини 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому для захисту судом прав позивача необхідно встановити, що рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень завдали безпосередньої шкоди правам особи (позивача), тобто дії/бездіяльність повинні бути вчинені/не вчинені відносно конкретної особи, яка звернулась до суду. Крім того, такі рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень повинні породжувати для позивача певні негативні наслідки.

Саме за таких умов між суб`єктом владних повноважень та особою, що звернулась до суду виникають спірні правовідносини, які підлягають захисту адміністративним судом.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу № 920/929/18, виданого 28.02.2019 Господарським судом Сумської області про стягнення з ПП "Куземин-Агро" на користь ТОВ "Торговий дім "Інтерагростандарт" боргу в сумі 1354390,66 грн.

Постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області від 08.07.2019 ВП № 58604495 (а.с. 79-96) накладено арешт на право оренди 57 земельних ділянок боржника ПП "Куземин-Агро", у тому числі й щодо земельної ділянки площею 2,2276 га за кадастровим номером: :01:001:0740, власником якої є ОСОБА_3

02.09.2019 позивачка звернулась з листом (а.с. 22) до директора ПП "Куземин-Агро" щодо виплати заборгованості з орендної плати належної їй земельної ділянки за 2018 рік.

Листом від 05.09.2019 (а.с. 23) директор ПП "Куземин-Агро" повідомив позивачку про те, що здійснити виплату сум орендної плати відповідно до договору від 25.02.2011 за 2018 рік або розірвати договір не має можливості, оскільки постановою Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області від 08.07.2019 ВП № 58604495 накладено арешт на майнові права боржника ПП "Куземин-Агро" в кількості 57 договорів оренди земельних ділянок.

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 08.07.2019 ВП № 58604495, якою накладено арешт на майнові права боржника ПП "Куземин-Агро" в кількості 57 договорів оренди земельних ділянок, у тому числі й щодо земельної ділянки, власником якої є позивачка. На обґрунтування порушення своїх прав позивачка та її представник зазначив, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право оренди не може відчужуватися орендарем, так як таке право належить лише власнику земельної ділянки, то відповідно таке право не може бути відчужене в процесі виконавчого провадження.

Зі змісту наведених приписів КАС України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи інтересів, при цьому обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тобто, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Однак обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В судовому засіданні представником позивачки навіть не названі права чи інтереси позивачки, що порушує оскаржувана постанова або які вона встановлює додаткові обов`язки для позивачки.

А відтак не надано стороною позивача жодних доказів про протиправність постанови Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області від 08.07.2019 ВП № 58604495.

В матеріалах справи відсутні документи, які б уповноважували позивачку чи її представників вести справу ще й від імені інших орендодавців.

Тому вимоги щодо скасування постанови щодо арешту майнових прав відносно інших орендодавців позивачка заявляти не наділена.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Головного територіальне управління юстиції у Сумській області, треті особи: приватне підприємство "Куземин-Агро", товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт", про визнання дій протиправними, скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал