Справа № 293/1026/16-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2019 року

Київ

справа №293/1026/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23560/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання розпорядження протиправним та його скасування, зобов`язання провести виплату коштів, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 11.07.2017 прийняту у складі головуючого - судді Бруховського Є.Б., та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2017 постановлену у складі колегії суддів: Франовської К.С. (головуючий), Іваненко Т.В., Кузьменко Л.В.

І. Суть спору

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (далі - Селянщинська сільрада), в якому просила суд визнати протиправним та скасувати розпорядження від 31.03.2016 №5-к «Про припинення виплат середнього заробітку сільському голові ОСОБА_1 після закінчення повноважень» та зобов`язати відповідача провести їй виплату коштів в розмірі 9 992 грн 58 коп.

2. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10.11.2015 вона була звільнена з посади сільського голови у зв`язку із закінченням повноважень. Згідно розпорядження сільського голови Селянщинської сільської ради від 16.02.2016 №2-к їй розпочато виплату середнього заробітку на час рацевлаштування, строком на 6 місяців з 11.11.2015 по 10.05.2016.

3. Однак, 31.03.2016 розпорядженням Селянщинської сільської ради №5-к припинені виплати середнього заробітку в зв`язку із несвоєчасним наданням інформації щодо набутого права на пенсійне забезпечення по інвалідності. Про припинення виплат, позивач дізналася у вересні 2016 року. Вважає спірне розпорядження протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. Судами попередніх інстанцій установлено, що згідно розпорядження сільського голови Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 16.02.2016 №2-к у відповідності до частини другої статті 33 Закону України «Про статус народних депутатів місцевих рад» ОСОБА_1 розпочато виплату середнього заробітку з 11.11.2015, після закінчення повноважень сільського голови на час працевлаштування. Вказаним розпорядженням ОСОБА_1 зобов`язано надавати інформацію в разі її працевлаштування, набуття права на пенсійне забезпечення, призначення будь-якого виду пенсії та інших умов при яких втрачається право на дану виплату.

5. Розпорядженням сільського голови Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 31.03.2016 №5-к «Про припинення виплат середнього заробітку сільському голові ОСОБА_1 після закінчення повноважень» припинено ОСОБА_1 з 01.04.2016 виплату середнього заробітку у зв`язку із несвоєчасним наданням інформації щодо набутого права на пенсійне забезпечення по інвалідності.

6. Згідно розрахунку нарахування середньомісячного заробітку, виданого Селянщинською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, ОСОБА_1 не виплачено середній заробіток за період з березня 2016 року по 11 травня 2016 року.

7. Не погоджуючись зі спірним розпорядженням позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

8. Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 11.07.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.

9. Ухвалюючи таке рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що наявність у позивача права на пенсійне забезпечення по інвалідності на час закінчення повноважень сільського голови, позбавляє її права на збереження середнього заробітку на період працевлаштування.

IV. Касаційне оскарження

10. У касаційні скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судамм першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

11. У доводах касаційної скарги позивач посилається на невірне трактування судами попередніх інстанцій поняття щодо розмежування між правом на пенсійне забезпечення, де приймається до уваги вік (в цьому конкретному випадку настання 60 річного віку), та та призначення персії по інвалідності. Позивач наголошує, що за призначенням пенсії по інвалідності вона не зверталася, а права на пенсію за віком вона не набула.

12. Відповідач заперечень на касаційну скаргу суду не надав.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

13. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Відповідно до статті 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

15. Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у поза робочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

16. У силу частини першої, другої статті 33 Закону №93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

17. Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота ( посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

18. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

19. Тобто, право на збереження середньої заробітної плати за сільським головою, яку він одержував на виборній посаді, виникає у випадку неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування, а у разі набуття права на пенсійне забезпечення або призначення пенсії за віком, по інвалідності, за вислугу, у разі втрати годувальника такі виплати припиняються.

20. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

21. Згідно із пунктом «а» частини першої статті 83 Закону № 1788-XII пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

22. Частиною першою статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

VI. Позиція Верховного Суду

23. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

24. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право особи на збереження середньої заробітної плати за сільським головою, яку він одержував на виборній посаді, виникає у випадку неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування.

25. Разом з тим, відповідно до положень статті 33 Закону №93-IV у разі набуття права на пенсійне забезпечення або призначення пенсії за віком, по інвалідності, за вислугу, у разі втрати годувальника такі виплати припиняються.

26. Як установлено судами розпорядженням сільського голови Селянщинської сільської ради від 16.02.2016 за №2-к позивача зобов`язано надавати інформацію в разі її працевлаштування, набуття права на пенсійне забезпечення, призначення будь-якого виду пенсії та інших умов при яких втрачається право на дану виплату (а.с.5).

27. Частиною першою статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

28. Частиною 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (у редакції чинній станом на час спірних правовідносин) передбачено, що у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

29. Тобто норма Закону забороняє виплату середньої заробітної плати, яку депутат одержував на виборній посаді за умови не тільки оформлення пенсії по інвалідності але й при наявності такого права.

30. Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії №12 ААА №206638, позивачці встановлена третя група інвалідності з 01.07.2015 року від загального захворювання.

31. За таких обставин є підстави вважати, що на час закінчення повноважень сільського голови, позивач була визнана інвалідом 3 групи, набула право на пенсію за інвалідністю та незважаючи на те, що вона його не реалізувала, це позбавило її право на збереження середньої заробітної плати на час працевлаштування. При цьому, альтернативи в даному випадку закон не передбачає.

32. За такого правового регулювання Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що наявність у позивача права на пенсійне забезпечення по інвалідності на час закінчення повноважень сільського голови, позбавляє її права на збереження середнього заробітку на період працевлаштування. Натомість розпорядження сільського голови Селянщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 31.03.2016 №5-к є правомірним, прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та скасуванню не підлягає.

33. Доводи касаційної скарги не спростовують таких висновків суду і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

34. Верховний Суд також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність доводів позивача щодо набуття права на пенсійне забезпечення після досягнення 60 років, оскільки відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення не лише за віком, а також по інвалідності та у зв`язку з втратою годувальника і в інших випадках, передбачених цим Законом.

35. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

36. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

37. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко