Справа № 120/1268/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 листопада 2019 р. Справа № 120/1268/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачеві під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язання відповідача провести з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років позивачеві в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача виплатити позивачеві різницю між нарахованою йому та отриманою ним пенсією за період з 01.01.2018 року по день, з якого почнеться виплата позивачеві перерахованої йому пенсії в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перерахунок пенсії відповідачем був здійснений з порушенням вимог чинного законодавства. Так, під час здійснення перерахунку пенсії відповідач протиправно зменшив раніше призначену пенсію з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. При цьому, не врахувавши те, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 16.04.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.05.2019 року за вх. № 24050 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він позовну заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Мотивуючи свій відзив, відповідач вказує, В обґрунтування відзиву, відповідач вказує, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимо до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Відповідач вказує, що з прийняттям нової редакції ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб») не відбулось звуження обсягу існуючого права позивача на отримання пенсії. Так само як і не було факту скасування чи звуження обсягу досягнутих прав за критеріями, зазначеними у рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року. Таким чином, здійснення відповідачем перерахунку пенсій з урахуванням максимального розміру пенсії на рівні 70% відповідних сум грошового забезпечення не ставить під сумнів сутність змісту права позивача на соціальний захист, оскільки не відбулось зменшення розміру отримуваної ним пенсії. Відповідач заперечував щодо виплати компенсації втрати частини доходів з огляду на те, що на його переконання, така виплата можлива в разі нарахування пенсії та не проведення її виплати, в місяці за який вона нарахована. А за даних обставин, відповідач щомісячно та своєчасно у відповідності до діючого законодавства здійснював нарахування та виплату пенсії позивачеві, в місяці за якій вона була нарахована.

Одночасно відповідачем за вх. № 24017 подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), яка перебуває на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду як зразкова.

Ухвалою від 07.05.2019 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду в адміністративній справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18).

22.10.2019 року за вх. № 50087 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про поновлення провадження у даній справі.

Ухвалою від 23.10.2019 року провадження у даній справі поновлено.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача, де й отримує пенсію за вислугу років.

З 2000 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення за відповідною посадою.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року (далі - Постанова № 103) відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 року (далі - Постанова № 988). Підставою для такого перерахунку стала довідка Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області., основний розмір пенсії позивача під час її перерахунку був зменшений до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

14.03.2019 року за вх. № 537/Г-12 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної йому відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років у розмірі 90% від відповідної суми грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.01.2016 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, з огляду на те, що чинним законодавством обчислення пенсії в такому розмірі не передбачено.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України (зокрема й в органах внутрішніх справ України), в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачеві, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

08.07.2011 року прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»), який набрав чинності 01.10.2011 року. П.п. 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону внесено зміни до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, в ч. 2 ст. 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27.03.2014 року прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»), який набрав чинності з 01.04.2014 року, крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: у ч. 2 ст. 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014 року.

Ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачеві було передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами нього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більше як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

29.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей». Цим законом внесені зміни у ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: доповнено її новими частинами наступного змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій».

Відповідно до ч. 16 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Постановою № 988 встановлено розміри грошового забезпечення працівників поліції за посадовими окладами, спеціальними званнями, а також іншими додатковими видами грошового забезпечення.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103.

Відповідно до п. 3 Постанови № 103 постановлено: перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року».

Крім того, вищевказаною постановою передбачено поетапну виплату суми пенсії, недоплаченої за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, починаючи з 01 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Системний аналіз наведених норм доводить, що пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Однією з таких гарантій є перерахунок пенсії, який забезпечує належний та достатній рівень життя пенсіонерів. Підставою для перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з прийняттям Постанови № 103 у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії.

При цьому, з огляду на положення ч. 4 ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою № 103, якою постановлено здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсій, призначених згідно із ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського.

Ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює порядок призначення пенсій, а ст. 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Суд зазначає, що вказані зміни до ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ні ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ні ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносились.

Постанова № 103 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Внесені зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Водночас процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не зазнала.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року відповідно до ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із врахуванням норм ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії позивача змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення. Натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, що обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Отже, у відповідача були відсутні законні підстави для зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо того, що застосування під час перерахунку пенсії позивача положень ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» жодним чином не звужує змісту та обсягу прав позивача на отримання пенсії, оскільки внаслідок таких дій відповідача відбулось зменшення основного розміру пенсії позивача. Як наслідок, позивач недоотримує суми пенсії, на отримання яких він має право відповідно до закону та правомірно очікував їх.. Поза сумнівом, це порушує його майнові права та інтереси, зокрема ті, що підпадають під дію ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа «Будченко проти України», № 38677/06, рішення від 24 липня 2014 року; справа «Пічкур проти України», № 10441/06, рішення від 7 листопада 2013 року; справа «Суханов та Ільченко проти України», № 68383/10 і 71378/10, рішення від 26 червня 2014 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо зменшення пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку, а від так про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення, раніше призначеної позивачеві відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, раніше призначеної позивачеві відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо зменшення, раніше призначеної позивачеві відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії з 90% до 70% від відповідних сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії під час її перерахунку задоволено, відповідно позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, раніше призначеної позивачеві відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.01.2018 року також підлягають задоволенню, як похідні.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачеві різницю між нарахованою йому та отриманою ним пенсією за період з 01.01.2018 року по день, з якого почнеться виплата позивачеві перерахованої йому пенсії в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За таких обставин, вказані позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню сплачений позивачем, при зверненні до суду, судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп..

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року, Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 року та ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 94, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України , суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою йому та отриманою ним пенсією за період з 01.01.2018 року по день, з якого почнеться виплата ОСОБА_1 перерахованої йому пенсії в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення за вислугу років.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.11.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна