Справа № 440/2535/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2535/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника відповідача - Олефір А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.05.2019 №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом ГУ ДФС у Полтавській області №491 від 20.02.2019 року передбачено провести документальну позапланову невиїзну перевірку з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року фізичною особою платником податків ОСОБА_1 терміном 5 робочих днів з 26.03.2019 року. Разом з тим контролюючим органом фактично проведено перевірку за інший період - звітний 2018 рік, перевірка якого не була передбачена наказом від 20.02.2019 року, чим порушено ст.ст. 49, 179 ПК України. На думку позивача, контролюючим органом залишено без уваги, що предметом перевірки є питання нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, але у вказаний період у позивача не виникло обов`язку ні нараховувати, ні сплатити податкові зобов`язання. Такі зобов`язання могли виникнути лише у наступному 2018 році. Крім того, вказував, що результати перевірки оформлені з порушенням процедури, передбаченої ст. 86 ПК України, у частині строків прийняття податкових повідомлень-рішень, оскільки копію акта перевірки №462/16-31-13-05-11/ від 08.04.2019 року було направлено контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом 08.04.2019 року та одержано ОСОБА_1 у відділенні пошти 15.04.2019 року, разом з тим, податкові повідомлення-рішення були прийняті уповноваженою особою контролюючого органу 10.05.2019 року. Визначені п. 86.8. ст. 86 ПК України п`ятнадцять робочих днів для прийняття податкових повідомлень-рішень сплинули 07 травня 2019 року, відтак вважає, що податкові повідомлення рішення від 10 травня 2019 року прийняті з порушенням строків визначених законом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року провадження в адміністративній справі №440/2535/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Відповідач в письмовому відзиві на позов підтримав висновки акта перевірки та вказав на відповідність оскаржуваних рішень вимогам чинного законодавства. Зазначав, стосовно строку прийняття податкового повідомлення-рішення, що законодавством України визначено перелік Державних свят які є вихідними днями, а саме: 1 травня - День праці та 9 травня - День Перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День Перемоги). Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 10.05.2019 за №, № та № були прийняті відповідно до п. 86.8. ст. 86 ГІКУ на 15 робочий день з дня, наступного за днем отримання акту перевірки. Вказував на те, що звітній період, в якому ОСОБА_1 отримав суми доходу у вигляді списання банком заборгованості по кредиту - 2017 рік, а не 2018 рік, а тому період перевірки правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору охоплений саме за 2017 рік. У свою чергу обов`язок зі сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору виник у 2018, але обов`язок зі сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору саме за звітній 2017 рік.

Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10:00 год. 25 вересня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 26.03.2019 по 01.04.2019 ГУ ДФС у Полтавській області відповідно до наказу від 20.02.2019 № 491 була проведена документальна невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт від 08.04.2019 №462/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано порушення:

- пп.16.1.2, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18, ст.49, ст.176 та ст.179 Податкового кодексу України, а саме неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2017 рік;

- пп. 163.1 ст.163, пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 та п.8 підрозділу 1 Розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2017 рік) на суму 43792,79 грн.;

- пп.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України у результаті чого занижено суму грошового зобов`язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2017 рік) на суму 3649,40 грн.

Такого висновку ГУ ДФС у Полтавській області дійшло на підставі того, що перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно встановлено, що ОСОБА_1 у 1 кварталі 2017 року отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу) в сумі 826297,99 грн. від юридичної особи - ПАТ "Укрсиббанк", за ознакою доходу "126".

Так, листом ПАТ "Укрсиббанк" відповідача повідомлено, що на підставі Кредитного договору за №1 від 07.05.2008 року з фізичною особою ОСОБА_1 станом на 24 березня 2017 року обліковується кредитна заборгованість у сумі 30849,21 (тридцять тисяч вісімсот сорок дев`ять доларів США 21 цент) доларів США, що складає 834708,33 (вісімсот тридцять чотири тисячі сімсот вісім гри. 33 коп.) гривень, по курсу НБУ станом на 24 березня 201 7 року.

ПАТ «Укрсиббанк», як кредитором, з метою виконання вимог пп. 164.2.17 «д». п. 164.2 ст. 164 - Податкового кодексу України, було прийняте рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором за № 0 від 07.05.2008 року, а саме:

- сума основного боргу (кредиту) - 30538,38 (тридцять тисяч п`ятсот тридцять вісім дол. США 38 центів) доларів США, що складає 826297,99 (вісімсот двадцять шість тисяч двісті дев`яносто сім грн 99 коп) гривень по курсу НБУ станом на 24 березня 201 7 року;

- суми процентів - 3 10.83 (триста десять дол США 83 центи) доларів США. що складає 8410,34 гривень по курсу НБУ станом на 24 березня 2017 року;

- суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягненню на підставі судового рішення - 24227.29 гривень.

З підписанням цього Договору ОСОБА_1 вважається повідомлений, відповідно до підпункту 164.2.17 «д», п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), що зазначена вище та про те, що сума анульованого (прощеного) основного боргу буде включена Кредитором до податкового розрахунку суми доходу.

Відповідно даних Міністерства фінансів України та сайту Національного банку України, Національним банком України було встановлено на 1 січня 2014 року офіціальний курс валют на рівні 799,30 грн за 100 доларів США.

Розрахунок оподатковуваного доходу отриманого ОСОБА_2 у вигляді списання банком заборгованості по кредиту (додаткового блага), а саме: 30538,38 (тридцять тисяч п`ятсот тридцять вісім дол. США 38 центів) доларів США х 799,30 за 100 доларів США (станом на 01.01.2014 року по курсу НБУ) = 244093.27 гривень.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1801-УІП «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальну заробітну плату на 1 січня 2017 року установлено у розмірі 3200 гривень.

Таким чином, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума його боргу (кредиту), анульованої (прощеного) за самостійним рішенням кредитора, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у розмірі, що перевищує у 2017 році - 800 гривень.

Отже, розрахунок суми оподатковуваного доходу: 244093,27 грн. - 800,00 грн (25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року) = 243293,27 гривень.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що сума оподатковуваного доходу отримана ОСОБА_2 у вигляді додаткового блага, яка включається до розрахунку - загального місячного (річного) оподатковуваного доходу становить 243293.27 грн, сума що не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не оподатковується як дохід отриманий у вигляді додаткового блага за результатами перевірки становить 583004,72 гривень.

Оподаткування доходу, отриманого платником податку у вигляді додаткового блага, оподатковується за ставкою визначеною п. 167.1 ст. 167 ПКУ.

Отже, розрахунок суми податкового зобов`язання: 243293,27 грн. х 18% = 43792,79 грн (сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за даними перевірки).

Також згідно з пп.1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» ПКУ ставка військового збору становить 1.5 відсотка від об`єкта оподаткування (243293,27грн. х 1,5% = 3649,40 грн (сума податкового зобов`язання сума військового збору за даними перевірки)).

На підставі даного акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.05.2019:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 54 740,99 грн. (за податковими зобов`язаннями 43792,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10948,20 грн.);

- №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 4561,75 грн. (за податковими зобов`язаннями 3649,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 912,35 грн.).

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу стали висновки акту перевірки позивача, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з п. 162.1 ст. 162 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 179.1 ст.179 ПК України встановлено обов`язок платника податку подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст.179 ПК України).

Підпунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. «д» 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За змістом пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В свою чергу, згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

Наведені вище норми чинного законодавства свідчать, що боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Вказане відповідає правовій позицій Верховного Суду, висловленій постанові від 10 травня 2018 року по справі №802/142/17-а, та від 07 червня 2018 року у справі №809/1343/17.

З матеріалів справи судом встановлено, що сума прощеної заборгованості складає 244093,27 грн, при цьому, судом встановлено, що вказана сума боргу є основною сумою боргу (неповернутого кредиту) та не включає в себе штрафи, пеню, тощо, таке анулювання (прощення) здійснене за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

За таких підстав слід вважати, що анульована банком сума боргу є доходом платника податку в розумінні ПК України, та підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України. Зазначений дохід позивач був зобов`язаний включити до податкової декларації за 2017 рік та сплатити з нього податок з доходів фізичних осіб .

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, позивач належним чином повідомлений банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вказаних умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази дотримання банком порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, а відтак наявність у позивача обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що позивач не подавав річної податкової декларації за 2017 рік.

Крім того, Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені ст. 176 цього Кодексу.

Таким чином, за встановлених вище обставин отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага зумовлює висновок про правомірність визначення позивачу грошового зобов`язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем п. 49.18.4 ст. 49 ПК України та ст. 86 ПК України, суд зазначає, що положеннями п.75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові та позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. (абз. 6 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до положень п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Судом встановлено, що підставою для проведення контролюючим органом документальної позапланової невиїзної перевірки позивача стала інформація ПAT "УкрСиббанк" про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага за ознакою доходу « 126» у розмірі 244093,27 грн, у 2017 році, яка не була включена позивачем до загального річного оподаткованого доходу, не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, не сплачено податок на доходи фізичних осіб, військовий збір.

Пунктом 79.1 ст.79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Наказом начальника ГУ ДФС у Полтавській області №491 від 20.02.2019 призначена документальна невиїзна позапланова перевірка ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 рік тривалістю 5 робочих днів з 26.03.2019.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 491 від 20.02.2019 року та повідомлення про дату, час та місце проведення перевірки № 137 від 20.02.2019 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_1 , та отримано останнім згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 28.02.2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у 1 кварталі 2017 року отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання (прощення) боргу) в сумі 826297,99 грн. від юридичної особи - ПАТ "УкрСиббанк", за ознакою доходу "126".

Відповідно до пункту 49.18.4 статті 49 Податкового Кодексу України, податкові декларації, крім випадків передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітній податковий період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітнім, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового Кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Таким чином, обов`язок зі сплати ОСОБА_1 податку на доходи з фізичних осіб та військового збору виник у 2018 році за звітний 2017 рік.

Як вбачається з наказу №491 від 20.02.2019, період перевірки правильності та повноти нарахування і сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору охоплений саме за звітний 2017 рік.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем строків прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 86.4 статті 86 Податкового Кодексу України, акт документальної невиїзної перевірки складається в двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення встановленого для проведення перевірки строку. Акт документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Акт перевірки від 08.04.2019 №462/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 направлений на адресу позивача 08.04.2019 та згідно рекомендованого повідомлення вручений ОСОБА_1 15.04.2019.

Відповідно п. 86.8. ст. 86 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 7-р від 10 січня 2019 «Про перенесення робочих днів у 2019 році» та з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування у 2019 році 1 травня - Дня праці, рекомендувати керівникам підприємств, установ га організацій (крім органів Пенсійного фонду України. Українського державною підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», Державної казначейської служби та банківських установ) для працівників, яким установлено п`ятиденний робочий тиждень із двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2019 році в порядку та на умовах, визначеним законодавством, робочі дні з вівторка 30 квітня на суботу 11 травня.

Також, вихідній день 28 квітня, неділя, Великдень - переноситься на понеділок 29 квітня.

Законодавством України визначено перелік Державних свят, які є вихідними днями, а саме: 1 травня - День праці та 9 травня - День Перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День Перемоги).

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 10.05.2019 за №, № та № , які складені на підставі акту перевірки № 462/16-31-13-05-11/ від 08.04.2019 були прийняті відповідно до п. 86.8. ст. 86 ПК України на 15 робочий день з дня, наступного за днем отримання акту перевірки.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для присудження понесених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні, отже розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 вересня 2019 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва