Справа № 2а-18269/09/0370
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8102/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Кушнерика М.П., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву судді Качмара В.Я. про самовідвід від розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Волинська будівельна компанія» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року (суддя першої інстанції Димарчук Т.М., м. Луцьк, повний текст рішення складено 01.07.2019),

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Волинська будівельна компанія» (далі - ТзОВ «Перша Волинська будівельна компанія») звернулось до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Любомльської міжрайонної державної податкової інспекції (далі - Любомльська МДПІ) про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 25.05.2009 №/3 та за №/3.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 21.08.2018 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 у даній справі, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Любомльської міжрайонної державної податкової інспекції від 25.05.2009 №/3 про нарахування ТзОВ «Перша Волинська будівельна компанія2 грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2365161,35 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Любомльської міжрайонної державної податкової інспекції від 25.05.2009 №/3 про нарахування ТзОВ «Перша Волинська будівельна компанія» грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2567522,44 грн.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу.

До початку розгляду справи суддею Качмар В.Я. подано заяву про самовідвід.

Заява мотивована тим, що він приймав участь 24 січня 2013 року у розгляді адміністративної справи №2а-18269/09/0370 у Львівському апеляційному адміністративному суді в складі колегії суддів Богаченка С.І., Затолочного В.С., за результатами касаційного перегляду ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2013 та постанова Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2009 скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, тому він не може брати участь в апеляційному перегляді рішення від 20 червня 2019 року.

Ознайомившись із заявою судді Качмара В.Я про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України самовідвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006р. у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Відповідно до вимог ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський Суд у рішенні від 24 травня 1989 року у справі «Хаузшільдт проти Данії» зазначив, що при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Враховуючи, що суддею Качмар В.Я. у складі колегії Львівського апеляційного адміністративного суду 24.01.2013 постановлено ухвалу, якою постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2009 року було залишено без змін, в той час як у касаційному порядку зазначені судові рішення були скасовані, суд дійшов висновку про наявність обставин, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді Качмара В.Я. та законності рішення, а тому його заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 38, 40, 229, 248, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

У Х В А Л И В:

заяву про самовідвід судді Качмара В.Я. від розгляду справи № 2а-18269/09/0370 задовольнити.

Відвести від розгляду справи № 2а-18269/09/0370 суддю Качмара В.Я.

Адміністративну справу № 2а-18269/09/0370 - передати для повторного автоматичного розподілу в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді М. П. Кушнерик
В. Я. Качмар

Повний текст складено 31 жовтня 2019 року.