Справа № 375/2020/19
Суддя: Литвин О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/2020/19
Провадження № 2-а/375/39/19

Р І Ш Е Н Н Я
28.10.2019 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Литвина О.В.,
за участю секретаря - Юрченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 2 приміщення суду в смт.Рокитне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
Звернувшись до суду із даним позовом, позивач просить скасувати постанову серії ЕАК № 1580922 від 02.10.2019 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510.00 грн.
Зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови 02.10.2019 о 20:55 годині на 703 км автодороги М-12 Кропивницький-Тернопіль-Стрий він, керуючи транспортним засобом з напівпричіпом-цистерною "Fruenauf", д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила перевезення небезпечних вантажів, а саме перевозив небезпечний вантаж "Бензин", тоді як вищевказаний напівпричіп-цистерна не був допущений до перевезення даного вантажу. В таких його діях інспектор поліції вбачив порушення п. 22.5 ПДР щодо вимог про перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами або залізничними переїздами, і що він таким чином скоїв передбачене ст. 132-1 КУпАП адміністративне правопорушення. Як наслідок, на нього накладеного за вказане адмінправопорушення штраф у розмірі 510.00 грн.
Крім того, зазначає, що на нього в цей день було складено дві постанови щодо однієї і тієї ж події вчинення ним адмінправопорушення, що мала місце на на 703 км автодороги Кропивницький-Тернопіль-Стрий, де 02.10.2019 й було винесено оскаржувану постанову у справі про адмінправопорушення та іншу постанову у справі про адмінправопорушення серії ЕАК № 1580899, які за своїм змістом є суперечливими.
Також зазначає, що відповідач не звернув уваги на зміст ст.132-1 КУпАП та належним чином не каліфікував його дій відповідно до вказаної норми з посиланням на відповідні правові акти, які стосуються правил перевезення небезпечених вантажів, вимоги яких він порушив.
За викладеного вважає оспорювану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі про адмінправопорушення щодо нього просить закрити.
Позивач у судовому засіданні позов підтримав за викладених у ньому обставин і підстав та просив задовольнити.
Будучи належним чином повідомленим, відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.
За викладеного, суд ухвалив провести розгляд спору по суті у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і що узгоджується із положеннями ст. 205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови у справі про адмінправопорушення серії ЕАК № 1580922 від 02.10.2019, складеної інспектором 1 батальону 1 роти УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Гордієнком О.В., вбачається, що 02.10.2019 о 22:55:58 на 703 км автодороги М-12 Кропивницький-Тернопіль-Стрий ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з напівпричіпом- цистерною "Fruenauf", д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила перевезення небезпечних вантажів, а саме перевозив небезпечний вантаж "Бензин", тоді як вказаний напівпричіп-цистерна не був допущений до перевезення даного вантажу, чим порушив п. 22.5 ПДР.
За вказане порушення до позивача у відповідності до оскаржуваної ним постанови було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Таким чином, вбачається, що між сторонами має місце публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішення, якого проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог дорожнього руху України.
Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідач відзиву проти позову не надіслав, на переконання суду всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України факт порушення позивачем дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не довів, достатніх та належних доказів доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду суду не подав і не містять їх матеріали справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що при її складанні свідки не залучались, фото- та
відео- фіксація не застосовувалась. Встановлені обставини вказують на неповноту з`ясування відповідачем обставин під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Відповідно до положень частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Наразі, вказаних вимог відповідач при винесенні оскаржуваної постанови у повному обсязі не дотримався і на що вказує те, що ним не було належним чином зазначено кваліфікацію вчинененого позивачем адмінправопорушення, а саме із зазначенням статті та її частини матеріального закону, яка передбачає відповідальність за останнє, зважаючи, що положення ст.132-1 КУпАП містять дві частини, які передбачають відповідальність за різні адмінправопорушення.
Вирішуючи іншу вимогу позивача про закриття провадження у справі про адмінправопорушення щодо нього за ст.132-1 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 247 вказаного Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;
3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;
4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;
5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;
6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;
7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;
8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;
9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Жодна із вказаних обставин у даній справі не має місця, а тому, аналізуючи отримані у справі докази та з огляду на положення ч.2 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку, що за викладених встановлених судом обставин оскаржувана постанова не може вважатися законною, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню відповідачеві на новий розгляд та що узгоджується з положеннями п.3 ч.3 ст.286 КАС України в тім, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Позов таким чином підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, ст.ст. 3, 6-8 Закону «Про Національну поліцію», Положенням про Національну поліцію, затвердженого Постановою КМ України від 28.10.2015 № 877, ст.ст. 7, 9, 132-1, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 5, 72-77, 90, 211, 241-246, 255, 257 КАС України, суд -
Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.
Визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 1580922 від 02.10.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену іспектором 1 батальону 1 роти УПП в Кіровградській області лейтенантом поліції Гордієнком Олександром Валерійовичем за ст. 132-1 КУпАП на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 510.00 грн.
В задоволенні вимоги про закриття провадження у справі про адмінправопорушення відповідно до постанови серії ЕАК № 1580922 від 02.10.2019 щодо ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП - відмовити.
Передати матеріали справи за постановою серії ЕАК № 1580922 від 02.10.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної іспектором 1 батальону 1 роти УПП в Кіровградській області лейтенантом поліції Гордієнком Олександром Валерійовичем за ст. 132-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 для нового розгляду до УПП в Кіровоградській області.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання на протязі десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили "______"_____________________________20____