Справа № 420/4231/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4231/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МП Ефес» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо не прийняття податкових накладних ТОВ «МП Ефес» №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №23 від 29.12.2018 року та №24 від 31.12.2018 року для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних датою их подання,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МП Ефес» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо не прийняття податкових накладних ТОВ «МП Ефес» №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №23 від 29.12.2018 року та №24 від 31.12.2018 року для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних датою их подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що комісія Головного управління ДФС в Одеській області, не прийняла податкові накладні №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №23 від 29.12.2018 року та №24 від 31.12.2018 року для реєстрації у Єдиному реєстрі з причини: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником « 13906950» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору». Позивач надіслав до Головного управління ДФС в Одеській області додаткові заяви про приєднання до договору, але вдруге органами ДФС не було прийнято з тих самих причин. Позивач вважає, такі дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Представник відповідача 12.08.2019 року за (вхід.№ЕП/5944/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що ЄРПН - є програмним продуктом Державної фіскальної служби України, який розташовано на сервері ДФСУ. Головні управління ДФС та відповідні підрозділи податкових інспекцій є користувачами ресурсу серверу з ролями, які дозволяють тільки перегляд. Реєстрація податкових накладних (ПН) в ЄРПН відбувається автоматично на центральному рівні, у відповідності до алгоритмів контролю центрального рівня і вимог відповідних законодавчих актів та нормативних документів щодо врегулювання порядку подання та реєстрації ПН. Подання електронних документів засобами телекомунікаційного зв`язку до контролюючих органів здійснюється відповідно до вимог Кодексу, з урахуванням Законів України від 22.05.2003 року №851-IV «Про електроні документи та електронний документообіг» (зі змінами) та від 15.10.2017 року №2155-VIII «Про електронні довірчі послуги», наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557 «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03.08.2017 року за №959/30827 (далі - Порядок), на підставі Договору про визнання електронних документів (далі - Договір), що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу та укладається з контролюючим органом за основним місцем обліку, до якого платник приєднується поданням Заяви. У відповідності до зазначеного Порядку юридичні особи набувають статусу суб`єкта електронного документообігу (далі - СЕД) з дати укладання договору про визнання електронних документів (далі - Договір), шляхом приєднання до нього на підставі заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів. Платник податків отримує можливість надавати звітні документи в електронному вигляді після прийняття електронного документа про приєднання направленого засобами телекомунікаційного звязку до контролюючого органу. За даними інформаційних систем ДФС, користувачами ресурсу яких є фахівці територіальних органів фіскальної служби відповідно до наданого доступу, заява про приєднання до Договору ТОВ «МП ЕФЕС» () від 19.03.2018 року прийнята контролюючим органом за основним місцем обліку платника (реєстраційний №). Відповідно до інформації систем центрального рівня ДФС, ТОВ «МП ЕФЕС» у січні (з 14.01.2019 року 11:13:34 по 17.01.2019 року 15:34:25) не був суб`єктом електронного документообігу та протягом зазначеного часу підприємство не мало можливоті подавати документи засобами телекомунікаційного зв`язку. Згідно з вимогами НПА щодо врегулювання обміну електронними документами платників податків з контролюючими органами у разі припинення дії Договору, контролюючий орган направляє автоматично сформоване повідомлення із зазначенням підстав припинення такого Договору. Інформаційні системи ДФС не містять відомостей щодо направленого такого повідомлення на адресу товариства.

Ухвалою суду 22.07.2019 року було відкрито провадження у справі №420/4231/19 за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 24.10.2019 року представником позивача були підтримані заявлені позовні вимоги. Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у письмових запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів та дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

20.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МП Ефес» та Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було укладено Договір про визнання електронних документів за №1552003 (далі за текстом - Договір). Заява про приєднання до Договору була надана Товариством 19.03.2018 року та зареєстрована до ДФС України за № і відповідно прийнята контролюючим органом за основним місцем обліку платника 19.03.2019 року. Предметом цього Договору є визнання електронних документів, поданих ТОВ «МП Ефес» у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, з дотриманням вимог щодо реєстрації електронного цифрового підпису (ЕЦП) відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством, засобами телекомунікаційного зв`язку.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, ТОВ «МП Ефес» користуючись умовами зазначеного вище Договору, було направлено на реєстрацію до ДФС України податкові накладні в електронному вигляді, а саме:

податкова накладна №14 від 17.12.2018 року, згідно із даними отриманої Квитанції №1 доставлена до серверу центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2019 року о 14:38 год;

податкова накладна №17 від 18.12.2018 року, згідно із даними отриманої Квитанції №1 доставлена до серверу центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2019 року о 15:10 год.;

податкова накладна №24 від 31.12.2018 року, згідно із даними отриманої Квитанції №1 доставлена до серверу центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2019 року о 15:13 год.;

податкова накладна №23 від 29.12.2018 року, згідно із даними отриманої Квитанції № 1 доставлена до серверу центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2019 року о 14:48 год.

Однак, податкові накладні органами ДФС прийнято не було з наступної причини: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником « 13906950» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору.».

Враховуючи рекомендації зазначені в квитанціях про необхідність надіслання додаткової заяви про приєднання до договору, Товариством було направлено 14.01.2019 року заяву до Реєстру та доставлено до ДФС України в 16:53 год. В 19:55 год. Товариство отримало Квитанцію №1, в якій повідомлялось, що документ не прийнято, оскільки діє заява про приєднання від 19.03.2018 року №1 до Договору про визнання електронних документів.

Позивач враховуючи незрозумілість ситуації, оскільки в одних квитанціях була інформація про відсутність договору про визнання електронних документів та необхідність подати заяву про приєднання до такого договору, в іншій - про те, що заява Товариства від 19.03.2018 роу діє, в тому числі й станом на 14.01.2019 року, та з метою вирішити питання щодо реєстрації наведених податкових накладних, 14.01.2019 року Товариством було направлено на ім`я начальника ГУ ДФС в Одеській області лист - запит №002/1 з вимогою розібратися в ситуації та надати ТОВ «МП Ефес» пояснення щодо причин таких дій.

Крім того, 15.01.2019 року, на сайті ДФС Украйни за посиланням http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/page30, були розміщені новини такого змісту: «Повідомляємо, що 15.01.2019 року о 10 годині 15 хвилин вийшов з ладу один з серверів ЄАІС ДФС. Це призвело, у тому числі, до того, що оформлення митних декларацій типу ЕЕ в автоматичному режимі на центральному рівні тимчасово не можливо. Рекомендуємо подавати електронні або паперові декларації типу ЕЕ в митниці ДФС. Про усунення аварійної ситуації буде повідомлено додатково.» та новини тієї ж дати такого змісту «Повідомляємо, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі. Просимо вибачення за тимчасові незручності.».

Таким чином, Товариством 15.01.2019 року було повторно направлено податкові накладні №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №24 від 31.12.2018 року та вдруге органами ДФС не було їх прийнято та на кожну податкову накладну надіслано квитанції №1 від 15.01.2019 року в яких повторно зазначено однакову причину: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником « 13906950» договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору.». Тобто контролюючим органом було відмовлено в реєстрації зазначених податкових накладних.

ГУ ДФС в Одеській області за запит позивача від 14.01.2019 року за №002/1 листом від 06.02.2019 року за №2117/10/15-32-08-04-10 повідомило позивача, що за даними інформаційних систем ДФС, користувачами ресурсу яких є фахівці територіальних органів фіскальної служби відповідно до наданого доступу, заява Товариства про приєднання до договору про визнання електронних документів була прийнята контролюючим органом за основним місцем обліку платника 19.03.2019 року. Тобто ГУ ДФС в Одеській області офіційно підтвердив недостовірність причини неприйняття податкових накладних №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №24 від 31.12.2018 року зазначених в квитанціях №1 від 14.01.2019 року та від 15.01.2019 року щодо відсутності договору про визнання електронних документів між ТОВ «МП Ефес» та ДФС України.

Згідно положень пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, що настають за датою їх складання. Крім того, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.

Відповідно до практики Верховного Суду, зазначених в Постанові від 11.06.2019 року по справі №826/15949/15 цьому обов`язку платника податків кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відмовити у прийнятті для реєстрації наданих платником податку податкових накладних центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може лише в разі, якщо надіслані податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України. У такому разі протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді в текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин такого неприйняття.

Така причина, як «Відсутній укладений з платником договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу» не міститься в вимогах п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Доступ до реєстрації податкових накладних і розрахунків коригувань до таких податкових накладних ТОВ «МП Ефес» знову отримало 18 січня 2019 року. Після відновлення доступу до ЄРПН, ТОВ «МП Ефес» на виконання взятих на себе зобов`язань перед контрагентами, повторно зареєструвало 18.01.2019 року податкові накладні №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №24 від 31.12.2018 року.

Щодо податкової накладної №23 від 29.12.2018 року то, з моменту направлення для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних, яку було доставлено до серверу центрального рівня Державної податкової служби України 14.01.2019 року о 14:48 год. і по теперішній час залишається в стані «Очікується доставка», що порушує пункти 13 та 14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджених Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246, відповідно до вимог якого передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Також, порушено вимогу п.14 Порядку про те, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. На разі жодної з передбачених дій відносно податкової накладної №23 від 29.12.2018 року контролюючим органом зроблено не було.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Ніяких пояснень з боку органів фіскальної служби, щодо відсутності доступу у ЮВ «МП Ефес» до ЄРПН у період з 14.01.2019 року по 18.01.2019 року і стану податкової накладної №23 від 29.12.2018 року та щодо відсутності в Реєстрі квитанції з приводу цієї накладної Товариство не отримало, що є порушенням вимог п. 201.10 ст. 210 ПК України. Також щодо податкової накладної №23 від 29.12.2018 року ніякої причини відмови в її прийнятті взагалі не було зазначено.

Відносно податкових накладних №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №24 від 31.12.2018 року, в квитанціях до яких була зазначена причина, як «Відсутній укладений з платником договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу» також не міститься в вимогах п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Крім того, у разі відсутності договору про визнання електронних документів та необхідності подати заявку, Товариство не отримало б паролі доступу та взагалі не змогло б увійти до Реєстру.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Відповідно до змісту п.201.10 ст.201 ПК України, за відсутності квитанції про прийняття або неприйняття податкової накладної, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, коли її було надіслано продавцем.

Водночас, сама квитанція про прийняття або неприйняття податкової накладної не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, оскільки вона є лише технічним способом інформування платника податків щодо реєстрації або нереєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі.

Суд вважає, що укладений 20.12.2017 року між органом державної фіскальної служби та Товариством договір про визнання електронних документів, станом на 14.01.2019 року та по теперішній час діє та не був розірваний/припинений контролюючим органом в односторонньому порядку, наведені обставини свідчать про те, що підставою для відмови в прийнятті податкових накладних Товариства в електронному вигляді та відмови в їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних послугували причини, які не відповідали дійсності, а ТОВ «МП Ефес», у свою чергу, під час здійснення операцій з постачання товарів/послуг вчинив усі необхідні дії щодо реєстрації цих документів у Реєстрі у визначений термін.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МП Ефес» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо не прийняття податкових накладних ТОВ «МП Ефес» №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №23 від 29.12.2018 року та №24 від 31.12.2018 року для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних датою их подання, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,242-246,371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо не прийняття податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «МП Ефес» №14 від 17.12.2018 року, №17 від 18.12.2018 року, №23 від 29.12.2018 року та №24 від 31.12.2018 року для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних датою их подання.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 04.11.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.