Справа № 135/831/19
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 жовтня 2019 р. Справа № 135/831/19

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини Бондівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Бабія М.С.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Малофєєвої О.В.

представника третьої особи: Шевченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ладижинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ладижинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що виконавчим комітетом Ладижинської міської ради 27.12.2018 року було прийнято рішення № 466 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води". Даним рішенням встановлено вартість 1 Гкал теплової енергії для населення м. Ладижин у розмірі 833,48 грн.

Позивач вказує, що приймаючи рішення № 466 від 27.12.2018 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради було порушено абз. 1 ч. 3 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року. Крім того зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення даний закон втратив чинність, тому вважає його застосування виконавчим комітетом Ладижинської міської ради протиправним.

Також, позивач вважає, що підписуючи рішення № 466 від 27.12.2018 року заступник міського голови Олійник О.Ф. порушив вимоги п. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

Поряд з цим, позивач зазначає, що керуючись п. 4 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" звернувся до Ладижинської міської ради із запитом про надання копій документів, на підставі яких, виконавчим комітетом Ладижинської міської ради прийнято оскаржуване рішення № 466 від 27.12.2018 року. На даний запит, позивачу було надіслано рахунок-оплату на друк копій документів, запит на отримання яких робив останній. На думку позивача, такими діями відповідач порушив вимоги п. 4 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

На підставні вище викладеного, вважаючи незаконним рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 466 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води", позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України та 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України, а позивачу - 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

16.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні даного адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції вказує, що рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 466 від 27.12.2018 року для всіх категорій споживачів було встановлено тариф на теплову енергію.

Керуючись ст.ст. 13, 16, 20 Закону України «Про теплопостачання», Положенням "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", що затверджений Указом Президента України № 715/2014 від 10.09.2014 року та п. 2, 11 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року до повноважень органів місцевого самоврядування входить встановлення тарифів на теплову енергію (транспортування та постачання) і тарифів на виробництво теплової енергії, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на теплоелектростанціях, які встановлює національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Крім того, вказує, що згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (2017 року) визнається таким, що втратив чинність, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (2004 року) з дня введення в дію цього Закону, тобто з 01.05.2019 року, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, зазначає, що на момент прийняття виконавчим комітетом рішення № 466 від 27.12.2018 року Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (2004 року) був чинний та правомірно застосований при прийнятті оскаржуваного рішення.

22.12.2018 року до Ладижинської міської ради із заявою № 34-3254 від 20.12.2018 року звернувся керівник ВП «Ладижинська теплова електростанція» AT «ДТЕК Західенерго» щодо встановлення тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, які є складовими тарифу на теплову енергію, тарифу на послугу централізованого опалення та тарифу на послугу централізованого постачання гарячої води. До даної заяви також були додані відповідні розрахунки тарифів на вищевказані комунальні послуги.

Згідно вимог ч. 2 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року розрахунок тарифів був здійснений ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго», як суб`єктом господарювання, який виробляє та постачає відповідні комунальні послуги.

На виконання вимог п. 2.2. Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30.07.2012 року «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово- комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад» суб`єкт господарювання - ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго», в газеті «Нове місто» № 49 від 29.11.2018 року, розмістив повідомлення про намір змінити тарифи на комунальні послуги.

За наслідками розгляду заяви № 34-3254 від 22.12.2018 року та наданих розрахунків тарифів виконавчий комітет прийняв рішення № 466 від 27.12.2018 року, яким встановив ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго» для всіх категорій споживачів тариф на теплову енергію в розмірі 680,03 грн/Гкал (без ПДВ) в тому числі: тариф на виробництво теплової енергії - 610,83 грн/Гкал (без ПДВ), тариф на транспортування теплової енергії - 62,43 грн/Гкал (без ПДВ), тариф на постачання теплової енергії - 6,77 грн/Гкал (без ПДВ).

На виконання вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Наказу № 390 від 30.07.2012 року, ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго» в газеті «Нове місто» № 2 від 10.01.2019 року повідомив споживачів про зміну тарифів на комунальні послуги з посиланням на відповідне рішення виконавчого комітету № 466 від 27.12.2018 року.

Тому, з огляду на вище зазначене просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Ухвалою від 16.09.2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання відповідача задоволено та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електростанція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго».

23.09.2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якому він не погоджується з обгрунтуваннями викладеними у відзиві на позов та просить його відхилити, а позовні вимоги задовольнити повністю.

27.09.2019 року на адресу суду надійшли заперечення Ладижинської міської ради на відповідь на відзив, де остання зазначає, що рішення № 466 від 27.12.2018 року було прийнято відповідно до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про теплопостачання", Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року в межах компетенції Ладижинської міської ради.

Користуючись правом наданим ст. 165 КАС України, 07.10.2019 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», з яких вбачається, що Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електростанція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» виконав вимоги Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 року № 390, проінформував споживачів про намір здійснити зміну тарифів та довів до відома споживачів інформацію, передбачену даним Порядком, вказуючи при цьому, що зауважень чи пропозиції щодо зміни тарифів від ОСОБА_1 чи інших осіб не надходило. При цьому, вважає, що рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 466 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води" є законним, обґрунтованим та прийнятим на підставі та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України. Тому, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою від 07.10.2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання клопотання третьої особи задоволено та замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електростанція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» з підстав визначених ст. 43 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання незаконними всіх нарахувань плати за теплопостачання та постачання гарячої води з 01.02.2019 року (з моменту дії рішення № 466).

У судому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо заявленого позову та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзив на позов та у запереченні на відповідь на відзив.

Представник Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просила відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у поясненні на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ., що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 06.05.1999 року.

Послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на території м. Ладижин надаються Відокремленим підрозділом «Ладижинська теплова електростанція» Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго».

27.12.2018 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради прийнято рішення № 466 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води".

Даним рішенням встановлено для всіх категорій споживачів (населення, бюджетні установи, релігійні організації, інші споживачі) у м. Ладижин тариф на теплову енергію в розмірі 680,03 грн/Гкал (без ПДВ) в тому числі: тариф на виробництво теплової енергії - 610,83 грн/Гкал (без ПДВ), тариф на транспортування теплової енергії - 62,43 грн/Гкал (без ПДВ), тариф на постачання теплової енергії - 6,77 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на послугу централізованого опалення (тільки для населення багатоквартирних будинків) із структурою згідно додатку 1 до цього рішення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 694,57 грн/Гкал (без ПДВ), для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 23,61 грн/м2 (без ПДВ); тариф на послугу централізованого постачання гарячої води (тільки для населення) із структурою згідно додатку 1 до цього рішення: за умови підключення рушникосушильників до системи гарячого водопостачання - 42,52 грн/м3 (без ПДВ), за умови відсутності рушникосушильників - 39,00 грн/м3 (без ПДВ).

Дані тарифи введені у дію з 01.02.2019 року (п. 2 рішення № 466 від 27.12.2018 року).

Позивач вважаючи рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 27.12.2018 року № 466 незаконним, звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01 травня 2019 року, крім статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 31, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.

Згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року визнається таким, що втратив чинність, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (Відомості Верхоної Ради України, 2004 р., № 47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, на момент прийняття виконавчим комітетом Ладижинської міської ради рішення № 466 від 27.12.2018 року, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року був чинний.

Тому, суд зауважує, що при прийнятті рішення № 466 від 27.12.2018 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради правомірно застосовано Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV (далі - Закон №1875-IV), яким визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1875-IV житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

На підставі ч. 1 ст. 3 Закону №1875-IV предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Перелік учасників договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг регламентований ст. 19 Закону №1875-IV, ч. 2 якої встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону №1875-IV залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 14 Закону №1875-IV).

Так, ч. 1 ст. 7 Закону №1875-IV визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

В свою чергу, відповідно до пп. 2 п. "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) тариф (ціна) на теплову енергію - це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування та постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Статтею 13 Закону № 2633-IV до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 16 Закону № 2633-IV до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у сфері теплопостачання належить встановлення тарифів на теплову енергію суб`єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється комісією.

Згідно ст. 20 Закону № 2633-IV передбачено, що тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Згідно Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджену Указом Президента України № 715/2014 від 10.09.2014 року НКРЕКП установлює тарифи на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії.

Отже, виходячи з аналізу вищезазначених норм Законів України, виконавчий комітет Ладижинської міської ради як орган місцевого самоврядування мав законодавчо закріплене право затверджувати тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та водопостачання в місті Ладижин, яке було ним реалізоване 27.12.2018 року шляхом прийняття спірного рішення № 466.

Згідно з ст. 53 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97 (далі - Закон № 280/97) основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону № 280/97 виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Регламентом роботи виконавчих органів Ладижинської міської ради, що затверджений рішенням 20 сесії Ладижинської міської ради 6 скликання № 781 від 29.03.2013 року, визначено організаційно-процедурні питання діяльності виконавчого комітету Ладижинської міської ради, управлінь, відділів та інших виконавчих органів Ладижинської міської ради.

Пунктом 1.8 Регламенту передбачено, що очолює та здійснює керівництво виконкомом міський голова, а у разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цих функцій, повноваження міського голови щодо забезпечення роботи виконкому виконує перший заступник міського голови.

Керуючись п. 6.1 Регламенту засідання виконавчого комітету веде міський голова. У випадку відсутності чи неможливості виконання своїх функцій міським головою, заступник міського голови виконує його функції в частині головування на засіданнях виконавчого комітету та підписання рішень виконавчого комітету, прийнятих на цих засіданнях. Засідання виконавчого комітету є правомочними, якщо в ньому беруть участь більше половини членів виконавчого комітету від загального складу виконавчого комітету.

Відповідно до розпорядження Ладижинської міської ради "Про відрядження" № 571 від 27.12.2018 року, міський голова Коломойцев В.І. вибув у відрядження до м. Києва на 2 доби з 27.12.2018 року по 28.12.2018 рік (а.с. 78).

Отже, з огляду на вищевикладені норми законодавства України та те, що міський голова Коломойцев В .І . у період з 27.12.2018 року по 28.12.2018 рік перебував у відрядженні, оскаржуване рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 466 від 27.12.2018 року, було підписане уповноваженою на те посадовою особою - заступником міського голови Ладижинської міської ради Олійником О.Ф.

Тому, твердження позивача, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради в порушення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року №1875-IV прийняв рішення "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води" № 466 від 27.12.2018 року, а заступник міського голови Ладижинської міської ради Олійник О.Ф. неправомірно підписав його - не знаходять свого підтвердження при детальному аналізі чинного на час прийняття спірного рішення законодавства.

Порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги регламентований ст. 31 Закону №1875-IV.

Так, порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (п. 2 ч. 1 ст. 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України (ч. 1 ст. 31 Закону №1875-IV).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону №1875-IV виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням їх необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 року № 390 затверджений Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідних позицій (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 року за №1380/21692) (далі - Порядок № 390).

Цей Порядок визначає механізм доведення суб`єктами господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги (далі - суб`єкти господарювання), до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні органами місцевого самоврядування (далі - орган, уповноважений встановлювати тарифи) тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 390 суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

Відповідно до п. 2.2 Порядку № 390 протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків (в тому числі здійснених за результатами коригування встановлених тарифів) до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком.

Зауваження і пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються суб`єктом господарювання у строк, що визначений відповідно до п. 2.12 цього Порядку.

Відповідно до п. 2.3 Порядку № 390 суб`єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)), до відома споживачів доводиться така інформація:

загальний розмір планованого тарифу, поданого до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість);

обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо);

інша додаткова інформація, визначена суб`єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Суб`єкт господарювання може обрати один із вищеперелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах суб`єктів господарювання та інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. При цьому за допомогою інших способів, передбачених в абзаці п`ятому цього пункту, суб`єкт господарювання повідомляє споживачів про намір зміни тарифів на відповідні комунальні послуги та обов`язково вказує на джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач.

Відповідно до п. 2.7 Порядку №390 інформація повинна бути повною, змістовною та достовірною.

Відповідно до п. 2.13 Порядку № 390 суб`єктом господарювання під час доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів обов`язково вказується форма (спосіб) зміни цін/тарифів: повний перегляд цін/тарифів чи коригування окремих їх складових. При цьому зазначається строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, а також повідомляється адреса, на яку необхідно їх надсилати.

На виконання вимог п. 2.2. Порядку № 390 ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго», в газеті «Нове місто» № 49 від 29.11.2018 року було розміщено повідомлення про намір змінити тарифи на комунальні послуги (а.с. 47-48).

В інформації було зазначено: основні причини зміни тарифів та розрахунки тарифів на плановий 2018 рік з ПДВ, а саме тарифів на теплову енергію, централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго».

Крім того, інформація про намір здійснити зміну діючих тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води була розміщена на веб-сторінці ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго» за посиланням: https://energo.dtek.com/business/generation/zapadenergo/taryfy_ld/.

Таким чином, ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго» були виконані вимоги Порядку №390.

Суд зазначає, що повідомлення про наміри здійснити зміну діючих тарифів містить інформацію про те, що зауваження та пропозиції приймаються протягом 7 календарних днів із дня публікації за адресою: 24321, м. Ладижин , АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 2.12 Порядку № 390, строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги.

У матеріалах справи міститься лист ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго» від 30.11.2018 року № 34-2996 де зазначено, що на повідомлення про намір здійснити зміну тарифу на транспортування теплової енергії та тарифу на постачання теплової енергії, та тарифів на теплову енергію, на послуги централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води відповідно, розміщене 23.11.2018 року на офіційному сайті ДТЕК та в № 49 від 29.11.2018 року газети "Нове місто", у передбачений законодавством термін - зауважень та пропозицій не надходило.

27.12.2018 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради прийнято рішення № 466 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води".

На виконання вимог ст. 32 Закону №1875-IV та Порядку № 390, ВП «Ладижинська теплова електростанція» АТ «ДТЕК Західенерго» в газеті «Нове місто» № 2 від 10.01.2019 року повідомлено споживачів про зміну тарифів на комунальні послуги з посиланням на відповідне рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 466 від 27.12.2018 року.

Отже, під час розгляду справи було встановлено, що доведення до відома споживачів інформації про намір змінити тарифи та про зміну тарифів було виконано у повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку що, відповідачем повністю дотримано порядок встановлення тарифів на теплову енергію, на послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Разом з тим, суд зазначає, що твердження позивача про порушення Ладижинською міською радою п. 4 ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не перевірялись та не оцінювалися в межах розгляду даної справи, оскільки такі виходять за межі предмету спору у цій справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Враховуючи наведене суд доходить висновку, що рішення № 466 від 27.12.2018 року "Про встановлення тарифів на теплову енергію, на послугу централізованого опалення, на послугу централізованого постачання гарячої води" прийнятий відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України. Достатніх правових підстав для визнання цього рішення протиправним судом не встановлено. Відтак у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Виконавчий комітет Ладижинської міської ради (24321, вул. Кравчика, 4, м. Ладижин, Вінницька область, )

Акціонерне товариство "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (24321, вул. Наконечного, 173, м. Ладижин, Вінницька область, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 04.11.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна