Справа № 640/6528/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6528/19 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Кобаля М.І., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» (надалі за текстом - «ТОВ «Церсаніт Інвест») звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.01.2019 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних. Позивач просив також визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у задоволенні скарги № 14294/6/99-99-11-06-01-26 від 26.03.2019 р.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних не має тягнути за собою відповідальності в силу положень пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, оскільки усі податкові накладні, щодо яких застосовано штрафні санкції, не надаються отримувачу (покупцю).

Крім того, переважна частина податкових накладних була зареєстрована як частина виправлення помилок, допущених при складанні податкової декларації, що є підставою для звільнення від відповідальності.

ТОВ «Церсаніт Інвест» також стверджувало про те, що рішення про відмову у задоволенні скарги є невмотивованим.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Крім мотивувань викладений у позовній заяві, скаржник стверджує, що суд безпідставно не застосував положення пункту 120.2 статті 120 ПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби наполягає на законності та обгрунтованості судового рішення зазначаючи, що передбачений пунктом 120.2 статті 120 ПК України випадок звільненні платника податків від застосування штрафів у разі подання уточнюючої податкової декларації, не має зв`язку із реєстрацією податкових накладних.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2018 р. посадовцем Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку ТОВ «Церсаніт Інвест» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.01.2017 р. по 31.07.2018 р., результати якої оформлено актом № 4052/28-10-42-02/33529350.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 ПК України внаслідок порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на строк від 1 до 288 днів.

На підставі названого акта контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2019 р., яким до позивача застосовано штрафи: за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів у розмірі 10 % на суму 23 153 грн. 68 коп.; за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів у розмірі 20 % на суму 397 грн. 91 коп.; за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів у розмірі 30 % на суму 9 740 грн. 63 коп.; за затримку реєстрації податкових накладних від 61 і більше календарних днів у розмірі 40 % на суму 1 293 265 грн. 86 коп.

Назване податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 14294/6/99-99-11-06-01-26 від 26.03.2019 р. скаргу залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення - без змін.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 11 Підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

З огляду на наведені правові норми та враховуючи, що позивачем не заперечується факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оспорюваного податкового повідомлення- рішення.

Посилання позивача на те, що податкові накладні, за несвоєчасну реєстрацію яких застосовано штрафні санкції, не надаються отримувачу (покупцю), обгрунтовано не взято судом до уваги.

Дослівне тлумачення пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку, що для звільнення від відповідальності, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

У даній справі позивачем не доведено, а судом не встановлено, що зареєстровані ТОВ «Церсаніт Інвест» податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Окружний адміністративний суд також вірно відхилив посилання позивача на те, що частина податкових накладних, несвоєчасна реєстрація яких стала підставою для застосування штрафу, була складена при виправленні помилок у податковій звітності.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України при самостійному донарахуванні суми податкових зобов`язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Водночас, у цій справі штрафні санкції застосовано не у зв`язку з поданням уточнюючих податкових декларацій, а у зв`язку з порушенням терміну реєстрації податкових накладних.

У частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у задоволенні скарги № 14294/6/99-99-11-06-01-26 від 26.03.2019 р., колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пунктів 56.1, 56.2 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно пункту 56.8 названої статті ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Рішення Державної фіскальної служби України № 14294/6/99-99-11-06-01-26 від 26.03.2019 р. обгрунтоване як посиланням на норми ПК України, так і судовою практикою, зокрема правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 816/1488/17.

Таким чином, посилання скаржника на його необгрунтованість є очевидно безпідставним.

При цьому, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку про те, що саме по собі рішення про відмову у задоволенні скарги не порушує прав та інтересів позивача з огляду на те, що останній звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 29 жовтня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя М.І.Кобаль