Справа № 540/490/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/490/19
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

за участю представника апелянта Портного М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Садар-М" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Садар-М" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2019 року ТОВ "Садар-М" звернулось з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.06.2018 року № 298/21-22-08-01-20 про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість; зобов`язати відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що підставою для прийняття відповідачем рішення від 22.06.2018 № 298/21-22-08-01-20 про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість зазначено неподання протягом 12 послідовних податкових місяців (червень 2017р. травень 2018р.) контролюючому органу декларації із ПДВ або подання такої декларації, яка свідчить про відсутність про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Позивач вважає рішення незаконним, зазначивши, що 16.11.2016 року між ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та ТОВ «Садар-М» був укладений договір №161120161 про визнання електронних документів (21.1.2016 року було отримано квитанцію №2 про прийняття договору про визнання електронних документів). У зв`язку із зміною керівника 06.06.2017, 13.06.2017 направлено новий договір про визнання електронних документів, який отримано та прийнято 15.06.2017, що підтверджується відповідною квитанцією. 19.08.2017 змінено керівника та адресу реєстрації ТОВ «Садар-М», у зв`язку з чим 23.08.2017 отримано квитанцію про припинення дії договору у зв`язку зі зміною особи підписувача. 13.09.2017, 21.09.2017, 15.09.2017 до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. направлялись договори при визнання електронних документів, але у їх прийнятті безпідставно відмовлено. 10.10.2017, 29.01.2018, 31.01.2018, 13.02.2018, 19.02.2018, 22.02.2018, 28.02.2018 року направлені договори та заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів до Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, але у їх прийнятті також безпідставно відмовлено. Підставами неприйняття зазначено Код 2 та Код 5. Код 2 може свідчити про невірно вказані в заяві дані про документ про державну реєстрацію або вказано електронний адрес відмінний від того, що зазначено в держреєстрі. Код 5 може свідчити, що в документі було невірно заповнено один із реквізитів: невірно заповнено адресу субсайту офіційного порталу ДФС-повинно або в документі не було вказано електронну адресу або вказано адресу не українського провайдера. Позивач стверджує, що, всі реквізити були заповнені вірно, до того ж, всі подані заяви були однакові за текстом, але з різними датами. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що ТОВ «Садар-М», у відповідності до вищезазначених норм законодавства, було використано право та обов`язок щодо подання податкової звітності засобами електронного зв`язку шляхом направлення заяв про приєднання до договору про визнання електронних документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису. Детальне вивчення поданих заяв свідчить про те, що ТОВ «Садар-М» фактично було позбавлено права своєчасного звітування шляхом направлення засобами електронного зв`язку податкової звітності у зв`язку з безпідставною відмовою в прийнятті надісланих документів та їх визнанні. В даному випадку відповідач, при складанні підтвердних документів в порядку п.5.5 Положення №1130, мав встановити підстави неподання звітності, зважаючи на багаточисленні спроби приєднання до договору про визнання електронних документів, та пересвідчитись у обґрунтованості підстав прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ПП «Еффект» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до реєстру податкових накладних від 22.06.2018 № 296/21-22-12-01 ТОВ «Садар-М» не подавав податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з липня 2017 року по травень 2018 року, та подав за червень 2017 року, з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень, що є підставою для анулювання реєстрації платником ПДВ відповідно до підпункту „г пункту 184.1. статті 184 ПК України.

16.11.2016 між ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та ТОВ «Садар-М» укладений договір №161120161 про визнання електронних документів (21.1.2016 було отримано квитанцію №2 про прийняття договору про визнання електронних документів).

У зв`язку із зміною керівника 06.06.2017, 13.06.2017 направлено новий договір про визнання електронних документів, який отриманий та прийнятий 15.06.2017, що підтверджується відповідною квитанцією.

19.08.2017 змінено керівника та адресу реєстрації ТОВ «Садар-М», у зв`язку з чим 23.08.2017 року отримана квитанція про припинення дії договору у зв`язку зі зміною особи підписувача.

13.09.2017, 21.09.2017, 15.09.2017 позивачем до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. направлялись договори при визнання електронних документів, але у їх прийнятті відмовлено.

10.10.2017, 29.01.2018, 31.01.2018, 13.02.2018, 19.02.2018, 22.02.2018, 28.02.2018 позивачем направлені договори та заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів до Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, але у їх прийнятті також відмовлено.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з не подання позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість протягом періоду з липня 2017 року по травень 2018 року, та подання за червень 2017 року, з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Проте з вказаним висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом пункту 5.1 Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. № 1130, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233, (далі - Положення № 1130) реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 ПК України.

На підставі підпункту «г» пунктів 184.1, 184.2 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

За правилами пункту 2.1 Положення №1130, реєстр - автоматизований банк даних, створений відповідно до пункту 183.12 статті 183 розділу V Кодексу для забезпечення: реєстрації та єдиного обліку платників ПДВ; єдиних принципів ідентифікації платників ПДВ; контролю за справлянням податку на додану вартість; організації суцільного й вибіркового аналізу.

Згідно пунктів 2.5. та 2.6 Положення №1130 передбачено, що контролюючі органи в областях та місті Києві, міжрегіональні територіальні органи забезпечують організацію роботи з реєстрації та обліку платників ПДВ, що перебувають на їх території.

Контролюючі органи, зазначені у пункті 2.5 цього розділу, та державні податкові інспекції, які їм підпорядковуються, здійснюють: приймання заяв, контроль за повнотою даних щодо відповідності нормативним документам; обробку даних заяв та документів щодо реєстрації, перереєстрації, анулювання реєстрації платників ПДВ; реєстрацію, перереєстрацію, анулювання реєстрації платників ПДВ; формування і надання витягів з Реєстру; підготовку та обробку документів щодо відміни анулювання реєстрації; моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Таким документом, зокрема, є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - пп. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

За змістом пункту 5.2 Положення №1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

На підставі пункту 5.6 Положення №1130 передбачено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) - які вказані у п.5.5. - контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою N 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.

Один примірник рішення зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

За правилами пункту 184.10 статті 184 ПК України про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Згідно пункту 49.4 статті 49 ПК України 49.4. платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами "а" і "б" пункту 49.3 цієї статті.

Відповідно до підпунктів "а" і "б" пункту 49.3 статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 28 травня 2019 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 82047743, враховуючи те, що підставою для неподання податкової звітності, як встановив суд першої інстанції, слугувало неукладання з боку відповідача договору про визнання електронних документів, то суд, перевіряючи правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного рішення, повинен був надати оцінку зазначеним у квитанціях підставам для неприйняття контролюючим органом таких договорів.

Відтак висновок суду першої інстанції, що позивач із липня 2017 року не оскаржував у судовому порядку дії податкового органу щодо не укладання договору про визнання електронних документів, тим самим погодившись із правомірністю таких дій є передчасним, оскільки оцінку зазначеним у квитанціях підставам для неприйняття контролюючим органом заяв про приєднання до договору про визнання електронних документів слід було надати в ході судового провадження.

При цьому, позивач виключно на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, а отже оскарження у судовому порядку дій податкового органу щодо не укладання договору про визнання електронних документів, є диспозитивним правом позивача, який в якості способу захисту обрав цілком законну позасудову форму оскарження цих дій, а саме звернувся з відповідною скаргою до прокуратури Херсонської області (а.с. 61).

Так, підставами неприйняття зазначено Код 2 та Код 5. Код 2 може свідчити про невірно вказані в заяві дані про документ про державну реєстрацію або вказано електронний адрес відмінний від того, що зазначено в держреєстрі. Код 5 може свідчити, що в документі було невірно заповнено один із реквізитів: невірно заповнено адресу субсайту офіційного порталу ДФС-повинно або в документі не було вказано електронну адресу або вказано адресу не українського провайдера.

Колегія суддів, дослідивши наявні в матеріалах справи договори про визнання електронних документів, заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів та відповідні квитанції, дійшла висновку, що всі реквізити були заповнені вірно.

Так, підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлена презумпція правомірності дій платника податків.

Колегія суддів зазначає, що позивач вжив усіх необхідних, достатніх та встановлених Законом заходів для укладення з контролюючим органом Договору про визнання електронних документів, відтак неподання звітності із ПДВ відбулось із незалежних від позивача причин без його вини.

Крім того, обставину, що 23.08.2017 року позивачем отримана квитанція про припинення дії договору у зв`язку зі зміною особи підписувача, апеляційний суд розцінює як одностороннє припинення дії договору про визнання електронної звітності, що є неприпустимим.

Так, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 квітня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 73194493 останній погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що єдиною підставою для невизнання декларацій з податку на додану вартість податковою звітністю є їх невідповідність вимогам статті 48 Податкового кодексу України. Відмова податкового органу у прийнятті податкової декларації через одностороннє припинення дії договору про визнання електронної звітності є протиправною і суперечить приписам пунктів 49.3, 49.4 статті 49 Податкового кодексу України.

Також апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про доведеність факту не подання позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість протягом періоду з липня 2017 року по травень 2018 року, та подання за червень 2017 року, з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту

Пунктом 184.2 статті 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Водночас, пунктом 5.5 зазначеного Положення № 1130 встановлено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного контролюючого органу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5.5 Положення № 1130 передбачено, що контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Згідно з пунктом 5.6 розділу V Положення №1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Отже анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що спірне у даній справі рішення відповідачем прийнято у зв`язку із наявністю одночасно двох умов, за яких законодавством надано контролюючому органу повноваження прийняти самостійне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Такими були: не подання позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість протягом періоду з липня 2017 року по травень 2018 року, та подання за червень 2017 року, з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Отже, відповідач, скориставшись своїм правом по прийняттю самостійного рішення про анулювання реєстрації позивача, по суті об`єднав періоди як по першій так і по другій з можливих умов, які слугували для прийняття спірного у даній справі рішення.

Тобто, ознаки безперервності (протягом 12 послідовних податкових місяців), яку визначено ПК як одну із підстав для можливості Інспекції прийняти самостійне рішення для анулювання платнику свідоцтва ПДВ, у випадку з позивачем не було.

Крім того, також варто зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування обставин з якими відповідач пов`язує факт не подання позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість протягом періоду з липня 2017 року по травень 2018 року, та подання за червень 2017 року, з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, з якими норма підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України пов`язує можливість анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а саме складеної податковим органом довідки про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 листопада 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 77967795.

Таким чином рішення податкового органу про анулювання реєстрації платником ПДВ ТОВ "САДАР-М" на підставі підпункту „г пункту 184.1. статті 184 ПК України є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, з огляду на протиправність рішення податкового органу про анулювання реєстрації платником ПДВ, позовна вимога про зобов`язання відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію позивача також підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права, а тому, керуючись пунктами 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Садар-М" (місцезнаходження: вул. Старообрядницька, 13, офіс 19-Б, м. Херсон, 73000, Код , ідентифікаційний податковий номер платника податку на додану вартість: 55) задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 540/490/19 скасувати, ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Садар-М" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 22.06.2018 № 298/21-22-08-01-20 про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Садар-М".

Зобов`язати Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Садар-М".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 30 жовтня 2019 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: А.Г. Федусик