Справа № 240/10167/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/10167/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області протиправними та скасувати постанову від 15.08.2019 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 130,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що постанова про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 130,00 грн. є протиправною, оскільки рішення суду було виконано добровільно управлінням до відкриття виконавчого провадження. Відтак, примусові дії виконавцем не вчинялися.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що витрати виконавчого провадження, це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій. Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку. Крім того, державний виконавець прийшов до висновку, що рішення суду, згідно наданої управлінням Держгеокадастру інформації, не може вважатися виконаним у повному обсязі. Більш того, боржник зобов`язаний був повідомити державного виконавця про виконання судового рішення. Разом з тим, про даний факт виконавця не повідомлено. Отже, вважає позов безпідставним.

У відповідності до ст.205 КАС України, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

20.02.2019 рішенням Житомирського окружного адміністративного суду по справі 240/2660/18 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером : 01: 000: 0169 для сінокосіння, з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, яка розташована на території Попільнянського району Житомирської області, викладену у листі від 29.05.2018 №Г-4360/0-2946/0/22-18.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 03.05.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером : 01: 000: 0169 для сінокосіння, з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, яка розташована на території Попільнянського району Житомирської області, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень статті 123 Земельного кодексу України.

Рішення суду набрало законної сили 22.04.2019.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист №240/2660/18 від 26.07.2019.

01.08.2019 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження ВП№59698823 з примусового виконання виконавчого листа №240/2660/18 від 26.07.2019 про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 03.05.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером : 01: 000: 0169 для сінокосіння, з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, яка розташована на території Попільнянського району Житомирської області, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень статті 123 Земельного кодексу України.

У постанові встановлено строк для добровільного виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

15.08.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову ВП№59698823 про стягнення витрат виконавчого провадження, якою постановлено стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області витрати виконавчого провадження в сумі 130,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову про стягнення витрат виконавчого провадження протиправною, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1,2 ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Як визначено ч.1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, поряд з необхідністю надсилання, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, необхідним є встановлення обставин отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником, оскільки у разі ненадання останнім документального підтвердження виконання рішення самостійно, розпочинається примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

Обґрунтовуючи протиправність спірної постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, представник позивача посилається на добровільне виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження.

Суд критично оцінює такі доводи.

Так, предметом спору є постанова державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Згідно ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до положень наказу Мінюсту України № 3917/5 від 29.12.2016 витратами виконавчого провадження, зокрема, є витрати на виготовлення документів виконавчого провадження (папір, копіювання, друк документів, канцтовари), пересилання документів виконавчого провадження (конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини, послуги поштового зв`язку), плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Таким чином, витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій, що компенсуються за рахунок боржника.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копію постанови від 01.08.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП№59698823 було отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській 05.08.2019, тобто у разі виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження Головне управління Держгеокадастру повинно було не пізніше 06.08.2019 повідомити про це орган ДВС.

13.08.2018 до відділу примусового виконання надійшов лист від 12.08.2019 №11-06-0.62-5256/19, в якому Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області просило закінчити виконавче провадження на підставні п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", як такого, що був виконаний 13.05.2019 до відкриття виконавчого провадження.

Так, матеріали справи свідчать, що 13.05.2019 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області листом від 13.05.2019 р. № 1335/0-1562/0/22-19 було повідомлено ОСОБА_2 про результати розгляду заяви та виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3, 4 ст.19 Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Разом, з тим, в порушення зазначеної норми, позивач у встановлений законом строк не повідомив державного виконавця про виконання судового рішення, у зв`язку з чим, 15.08.2019 винесена постанова державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 130,00 грн.

Крім того, з аналізу наданої позивачем відповіді та листів, встановлено, що рішення суду у повному обсязі не виконано.

Підсумовуючи викладене, оскільки боржником не повідомлено у встановлений законом строк про виконання судового рішення державного виконавця, в той же час, останнім встановлено , що таке виконано не у повному обсязі та виконавче провадження на даний час не закінчено, суд дійшов висновку, що постанова про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 130,00 грн. винесена правомірно.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлену судом правомірність спірної постанови, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м.Житомир,10002, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (майдан Соборний, 1,Житомир,10014, ) про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева