Справа № 560/1603/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1603/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

29 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці ДФС України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Хмельницької митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 25.07.2019 року адміністративний позов задовольнив.

Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 04.01.2019 за №UA400000/2019/000041/2.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що подані позивачем для митного оформлення документи, що підтверджують вартість транспортного засобу, містили певні розбіжності, які судом першої інстанції враховані не були. Крім того, вказує, що декларантом не спростовано сумнівів Митниці у правильному визначенні митної вартості товару декларантом та не надано жодних із зазначених у повідомлені Митниці документів. Таким чином, в зв`язку з відсутністю у митного органу обставин, що можуть вплинути на коригування вартості (таких як обсяги та умови поставки, тощо), в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості був лише зазначений наявний у Митниці рівень вартості транспортного засобу.

19.09.2019 року позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу Хмельницької митниці ДФС України в якій зазначив, що відповідачем не доведено, що ним заявлені неповні, необ`єктивні та непідтверджені документально відомості про митну вартість товару, а тому, відповідачем безпідставно визначено митну вартість імпортованого транспортного засобу із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року, з урахуванням вимог статей 306, 307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що згідно з митною декларацією UA400030/2019/010201, позивачем було подано до митного оформлення легковий автомобіль марки - BMW; модель - 318D; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (номер кузова/шасі) - НОМЕР_2 ; тип кузова - універсал; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення - пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1995 смЗ. ; потужність - 105 кВт; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік виготовлення - 2014. Наявні механічні пошкодження лакофарбового покриття по кузову т/з, з потертостями біля дверних ручок та у дверних проємах зі сколами на капоті та лобовому склі. Пошкоджений та забруднений салон: оббивка сидінь, дверей та даху. Автомобіль після ДТП - пошкоджений передній бампер, решітка радіатора, капот, ліва та права передні фари.

Транспортний засіб заявлений до митного оформлення за рівнем митної вартості 170063,86 грн.

Разом з митною декларацію було подано, зокрема, наступні документи: рахунок-фактура №1151 від 19.12.2018 (згідно з якою загальна валова ціна автомобіля - 4800 Євро, сума підлягає сплаті готівкою), декларація країни відправлення від 23.12.2018 № 18PL402010E1256693, та інші.

04.01.2019 за №UA400000/2019/000041/2 Хмельницькою митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Також відповідачем прийнято Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA400030/2019/00045, в якій вказано про необхідність декларування митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості від 04.01.2019 за №UA400000/2019/000041/2.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач для оформлення транспортного засобу за першим методом (за рахунком -фактурою, декларацією крани відправлення та ін.) надав усі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження ціни транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, а Митниця безпідставно застосувала резервний метод визначення митної вартості та не довела неможливість визначення митної вартості транспортного засобу за фактурною вартістю та необхідності визначення такої вартості за другорядним методом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 264 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанцій встановив, що декларант одночасно з митною декларацією в повному обсязі надав до Митниці документи, які підтверджують митну вартість транспортного засобу, згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а також витрати на транспортування вантажу від місця завантаження до перетину митного кордону України, тоді як Митниця не довела, що подані декларантом ОСОБА_1 документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому Митниця не обґрунтувала та не довела неможливість визначення митної вартості за ціною контракту (методом № 1).

Таким чином, доводи Митниці, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, наведених в рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.07.2019, оскільки суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин.

Посилання Митниці на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно визначено митну вартість імпортованого транспортного засобу із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав. А тому, дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці ДФС України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.