Справа № 643/12286/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2019 р.Справа № 643/12286/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Сіренко О.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 по справі № 643/12286/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яшенка Ігора Миколайовича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яшенка Ігора Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На зазначене рішення суду Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 по справі № 643/12286/19.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2019 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 по справі № 643/12286/19 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подання заяви, з викладенням апелянтом підстав поважності причини пропуску строку звернення до суду із апеляційною скаргою та надання відповідних доказів.

25.10.2019 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на виконання ухвали від 08.10.2019 про залишення апеляційної скарги без руху, у якій заявник просить поновити процесуальний строк на подання апеляційної скарги та відкрити апеляційне провадження.

В обгрунтування поданої заяви, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримано апелянтом 18.09.2019, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Управління за № 13347с, а апеляційна скарга подана 24.09.2019. Згідно штриховому ідентифікатору на конверті, в якому було відправлено рішення суду, відправлення прийняте на ПАТ "Укрпошта" лише 10.09.2019.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З огляду на наявність спеціальної норми, загальні норми статті 295 КАС України, які регулюють строки на апеляційне оскарження рішень судів і порядок їх обчислення, до спірних правовідносин не застосовуються.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.02.2019 по справам № 826/8988/17.

Строки подання апеляційних скарг у цій категорії справ визначені статтею 286 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України. Тобто, строк подання апеляційної скарги в цій категорії адміністративних справ становить десять днів із дня проголошення оскаржуваного рішення, а не з часу отримання копії рішення суду.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.02.2019 по справі № 826/15730/17.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення проголошено 04.09.2019.

Із апеляційною скаргою відповідач звернувся 24.09.2019 за допомогою поштового зв`язку.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 286 КАС України.

Тобто, скаржником пропущено встановлений ст. 286 КАС України строк звернення із апеляційною скаргою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час подання заяви про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, заявником не надано доказів отримання відповідачем копії судового рішення від 04.09.2019 та матеріалами справи не містять такої інформації.

Згідно з ч. 5 ст. 251 КАС України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3 ч. 6 ст. 251 КАС України).

Разом з тим, штамп вхідної кореспонденції Управління на супровідному листі суду, з урахуванням положень ч. 6 ст. 251 КАС України, не можуть вважатися належними доказами підтвердження дати вручення оскаржуваного судового рішення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 16.01.2018 по справі № 814/924/17, від 20.03.2018 по справі № 463/4728/17, від 26.06.2018 по справі № 826/12082/17 та від 26.02.2019 по справі № 819/1007/18.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що наведені скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави поновлення такого строку не можуть бути визнані поважними, оскільки, вони не підтверджені належними доказами.

Інших доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку звернення із апеляційною скаргою скаржником не надано та матеріали справи не містять.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Також, Європейський Суд з прав людини "<…> визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява №3236/03)".

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому, надане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 121, 286, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 по справі № 643/12286/19 - відмовити.

Визнати неповажними вказані у заяві причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 по справі № 643/12286/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Донець Л.О.
Судді Гуцал М.І. Сіренко О.І.