Справа № 371/1123/19
Суддя: Козіна С. М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя
в суді І інстанції Козіна С.М.
Єдиний унікальний № 371/1123/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої - судді Козіної С.М.,

за участі секретаря - Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до постанови серії ДПО18 № 239696 від 8 червня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 510 гривень, посилаючись на те, що він 08 червня 2019 року о 05 год. 40 хв., рухаючись т/з ROVER номерний знак НОМЕР_1 в м. Миронівка по вул. Благовіщенська скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП - керував транспортним засобом та не пред`явив для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб. Також відповідно до постанови серії ДПО18 № 239696 від 8 червня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 510 гривень, посилаючись на те, що він 08 червня 2019 року о 05 год. 40 хв., рухаючись т/з ROVER номерний знак НОМЕР_1 в м. Миронівка по вул. Благовіщенська скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» - керував автомобілем ROVER номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Зазначені постанови ОСОБА_1 отримав листом, без повідомлення про вручення поштової кореспонденції 20 червня 2019 року. Дані постанови позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. 08 червня 2019 року о 05 годині 40 хвилин в місті Миронівка, Київської області по вулиці Благовіщенська позивача ніхто не зупиняв. Реєстраційні документи на транспортний засіб у нього наявні, тому при необхідності на вимогу поліції, він обов`язково б їх надав. Яким чином з`явилися вказані постанови йому не відомо. 08 червня 2019 року копії постанов від працівників поліції позивач не отримував, оскільки станом на 05 годину 40 хвилин ранку 08 червня 2019 року вказаних постанов не існувало. Зазначена в постановах відмітка в графі «Копію постанови мною отримано»- відмовився » є нічим іншим як грубим порушенням його прав та інтересів, оскільки при складанні вказаних постанов останній присутнім не був. Його притягли до адміністративної відповідальності без його відома та участі і при цьому наклали адміністративні стягнення, про які він дізнався лише тоді коли отримав лист з поліції 20 серпня 2019 року, хоча самі постанови були складені 08 червня 2019 року, де вони

перебували до цього часу та чому надіслані йому із запізненням більше ніж на два місяці не

зрозуміло. Для порушення адміністративної справи необхідні і достатні підстави. Справа може бути порушена, якщо об`єктивні дані свідчать про наявність ознак адміністративного правопорушення. Цей висновок ґрунтується на аналізі ст. 9, 247 КУпАП. Позивач не порушував правил дорожнього руху, та вважає що дії поліцейських не відповідали вимогам КУпАП. В зазначений день та час будь-яких документів поліцейські не складали, свідків правопорушення не запрошували та будь-яких документів своїм підписом позивач не засвідчував. Тому говорити, що вказані постанови були складені 08 червня 2019 року близько 05 години 40 хвилин ранку на вулиці Благовіщенська в місті Миронівка Київської області, в присутності ОСОБА_1 не можливо.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 26 вересня 2019 року надіслав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

8 червня 2019 року поліцейським Миронівського ВП було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 239695, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 8 червня 2019 року в м.Миронівка по вул. Благовіщенська керував автомобілем ROVER номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка не мала права керувати транспортним засобом. Своїми діями порушив ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух" та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.8).

8 червня 2019 року поліцейським Миронівського ВП було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 239696, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 8 червня 2019 року в м.Миронівка по вул. Благовіщенська керував автомобілем ROVER номерний знак НОМЕР_1 , та не пред`явив для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.9).

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

З матеріалів справи встановлено, що стосовно ОСОБА_1 не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, яке передувало перед прийняттям постанови серії ДПО18 № 239695 від 8 червня 2019 року. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП в матеріалах справи немає.

Оскільки відповідачем не задокументовано в установленому порядку та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб та водійського посвідчення, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Така ж правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення. Також відзив на позовну заяву відповідача не містить будь-яких належних та допустимих доказів правомірності прийняття оскаржених позивачем постанов.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 239695 та серії ДПО18 № 239696 від 8 червня 2019 року про накладення на позивача адміністративних стягнень у вигляді штрафів за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 126 КУпАП підлягають скасуванню, як незаконні.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має, зокрема право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, вказану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності потрібно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. 77, 241, 242, 243-246, 251, 255, 286 КАС України, ст. 9, 33, 126, 245, 251, 280, 286, 293 Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,- задовольнити у повному обсязі.

Постанову серії ДПО18 № 239695 від 8 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити .

Постанову серії ДПО18 № 239696 від 8 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя