Справа № 280/4649/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 листопада 2019 року Справа № 280/4649/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, оф.8, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ-53, Львівська площа,8, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати Рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1270214/41339291 від 05.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 30.05.2019, №1270217/41339291 від 05.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 30.05.2019, №1270210/41339291 від 05.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 09.04.2019;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2 від 30.05.2019, № 3 від 30.05.2019, №4 від 09.04.2019.

Ухвалою суду від 30.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні на 28.10.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Позивач про дату, час та місце судового засіданні повідомлений належним чином. В обґрунтування позовних вимог зокрема зазначив, що ним були подані всі документи стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, документи всі складені з дотримання законодавчих норм, просить позов задовольнити.

Представник відповідача 1,2 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування відзиву на позовну заяву від 28.10.2019 послався на те, що реєстрація податкових накладних виписаних позивачем № 2 від 30.05.2019, № 3 від 30.05.2019, №4 від 09.04.2019 були зупинені у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що Комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних у зв`язку із ненадання платником податку копій первинних документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. За таких обставин, відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято оскаржуване рішення, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Щодо податкової накладної № 2 від 30.05.2019, судом встановлено наступне.

12.04.2018 між позивачем (Постачальник) та АТ «Українська залізниця» (Покупець) був укладений договір №П/НХ-18648/НЮ, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність Покупцю певну продукцію, відповідно до Специфікації №1.

30.05.2019 на виконання умов Договору, позивачем було поставлено товар на АТ «Українська залізниця`а саме: Каретка зібрана 5ТН261.035-036 в кількості 10 шт., Шестерня 8ТЛ. 240.063 (8ТН.240.246) в кількості 3 шт., Шестерня 8ТЛ. 240.064 (8ТН.240.247) в кількості 3 шт. на загальну суму 105 696,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №38, товарно-транспортною накладною №Р37 від 30.05.2019.

Оплата за наданий товар від Замовника не надходила, оскільки відповідно п.4.1 Договору оплата здійснюється не раніше дня реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що вказану продукцію Позивач придбав у:

TOB «МЗ «КВІК», що підтверджується договором поставки №0321.2 від 21.03.2018, видатковою накладною №0530.4 від 30.05.2019, товарно-транспортною накладною №Р37 від 30.05.2019. Оплата за поставлену продукцію не виконана, оскільки відповідно до п.5.2 Договору оплата здійснюється протягом 180 банківських днів з моменту поставки товару. Поставка товару була здійсненна 30 травня 2019 року, а отже строк оплати ще не настав. Відповідно до п.4.2 Договору, Поставка товару здійснюється на умовах EXW у відповідності до правил "Інкотермс" 2010, тобто Покупцем. Дана поставка одразу здійснювалась на адресу, замовника Позивача, а саме AT «Українська залізниця». Послуги перевезення товару та вантажно-розвантажувальні роботи здійснювались ФГ Панченко на підставі усного договору з Позивачем, що підтверджується рахунком на оплату №145 від 31.05.2019, платіжним дорученням №1268 від 31.05.2019 та Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №145 від 31.05.2019.

TOB «Хантер ЛТД», що підтверджується договором поставки №2019/01-8 від 16.01.2019, видатковою накладною №18 від 16.01.2019, товарно-транспортною накладною №Р18 від 16.01.2019. Оплата за поставлену продукцію виконана повністю, та підтверджується платіжним дорученням №1187 від 18.03.2019.Відповідно до п.4.2 Договору, Поставка товару здійснюється на умовах ЕXW у відповідності до правил "Інкотермс" 2010, тобто Покупцем.Послуги перевезення товару та вантажно-розвантажувальні роботи здійснювались TOB «ГРЕИТ» на підставі усного договору з Позивачем, що підтверджується Рахунком на оплату № 16012019.3 від 16.01.2019, Актом наданих послуг № 16012019.3 від 16.01.2019,платіжним дорученням № 1350 від 29.08.2019. Дана продукція поставлялась одразу на склад, який позивач орендує у ПрАТ «АТП-0801», що підтверджується Договором оренди нежитлового приміщення №09/17-а від 01.08.2017 та платіжними дорученнями № 1241 від 15.05.2019, № 1219 від 15.04.2019, № 1217 від 12.04.2019, № 1162 від 04.03.2019, № 1093 від 04.02.2019, № 1041 від 03.01.2019.

На виконання вимог чинного законодавства України, позивачем за результатами здійснення господарської операції з поставки товару АТ «Українська залізниця» 30.05.2019 було складено та 12.06.2019 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 30.05.2019.

Реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем вказано, що: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН». Одночасно запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Позивач скористався своїм правом та 30.08.2019 надав на розгляд Комісії пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: Договір поставки № П/НХ-18648/НЮ від 12.04.2018; Додаткову угоду№1 до Договору поставки № П/НХ-18648/НЮ від 12.04.2018; Рахунок №37 від 30.05.2019; Видаткова накладна № 38 від 30.05.2019; Товарно-транспортна накладна №37 від 30.05.2019; Довіреність №253 від 31.05.2019; Оборотно-сальдова відомість по рахунку 281; Рахунок №145 від 31.05.2019; Акт виконаних робіт № 145 від 31.05.2019; Платіжне доручення № 1268 від 31.05.2019; Договір поставки № 0321.2 від 21.03.2018; Рахунок № 0530.4 від 30.05.20/9; Видаткова накладна № 0530.4 від 30.05.2019; Договір поставки № 2019 01-8 від 16.01.2019; Рахунок № 18 від 16.01.2019; Видаткова накладна № 1187 від 16.01.2019; Товарно-транспортна накладна № 18 від 16.01.2019; Платіжне доручення № 1187 від 18.03.2019; Рахунок №16012019.3 від 16.01.2019; Акт № 16012019.3 від 16.01.2019; Платіжне доручення № 1350 від 29.08.2019; Договір оренди № 01-06/17 від 01.06.2017; Акт приймання-передавання від 01.06.2017; Платіжне доручення № 1242 від 15.05.2019; Договір оренди № 09/1 від 01.08.2017; Акт приймання-передавання від 01.08.2017; Платіжне доручення № 1241 від 15.05.2019, № 1219 від 15.04.2019, № 1217 від 12.04.2019, №1162 від 04.03.2019, № 1093 від 04.02.2019, № 1041 від 03.01.2019.

Рішенням Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної від 05.09.2019 № 1270214/41339291 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 30.05.2019 з підстав не надання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо податкової накладної № 3 від 30.05.2019, судом встановлено наступне.

12.02.2018 між Позивачем (Постачальник) та АТ «Українська залізниця» (Покупець) був укладений договір №П/НХ-18171/НЮ, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність Покупцю певну продукцію, відповідно до Специфікації №1.

30.05.2019 на виконання умов Договору, Позивачем було поставлено товар на АТ «Українська залізниця`а саме: Передача Тягова КМБ-Т (кр. 5ТЗ.243.413) в кількості 3 шт., на загальну суму 127 692.00 грн., що підтверджується видатковою накладною №39, товарно-транспортною накладною №Р38 від 30.05.2019.

Оплата за наданий товар від Замовника не надходила, оскільки відповідно п.4.2 Договору оплата здійснюється не раніше дня реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказану продукцію Позивач придбав у ТОВ «МЗ «КВІК», що підтверджується договором поставки №0306.1 від 06.03.2018,видатковою накладною №0530.3 від 30.05.2019, товарно-транспортної накладної №Р38 від 30.05.2019. Оплата за поставлену продукцію не виконана, оскільки відповідно до п.5.2 Договору оплата здійснюється протягом 180 банківських днів з моменту поставки товару. Поставка товару була здійсненна 30.05.2019, а отже строк оплати ще не настав.Відповідно до п.4.2 Договору, Поставка товару здійснюється на умовах EXW у відповідності до правил "Інкотермс" 2010, тобто Покупцем.Дана поставка одразу здійснювалась на адресу, замовника Позивача, а саме AT «Українська залізниця».

Послуги перевезення товару та вантажно-розвантажувальні роботи здійснювалисьФГ Панченко на підставі усного договору з Позивачем, що підтверджується рахунком на оплату №145 від 31.05.2019, платіжним дорученням №1268 від 31.05.2019 та Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №145 від 31.05.2019.

На виконання вимог чинного законодавства України, позивачем за результатами здійснення господарської операції з поставки товару АТ «Українська залізниця» 30.05.2019 було складено та 12.06.2019 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 30.05.2019.

Однак, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН». Одночасно запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Позивач скористався своїм правом та 29.08.2019 надав на розгляд Комісії пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме: договір поставки № П/НХ-І8І71/НЮ від 12.02.2018; додаткова угода №1 до договору поставки № П/НХ-І8І71/НЮ від 12.02.2018; Рахунок № 38 від 30.05.2019; видаткова накладна №39 від 30.05.2019; Товарно-транспортна накладна № 38 від 30.05.2019; Довіреність №253 від 31.05.2019; Оборотно-сальдова відомість по рахунку 281;Акт виконаних робіт № 145 від 31.05.2019; Платіжне доручення №1268 від 31.05.2019; Договір поставки № 0306.1 від 06.03.2018; Рахунок № 0530.3 від 30. 05.2019; Видаткова накладна № 0530. 3 від 30.05.2019; Договір оренди №01-06/17 від 01.06.2017; Акт приймання-передавання від 01.06.2017; Платіжне доручення № 1242 від 15.05.2019.

Рішенням Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної від 05.09.2019 № 1270217/41339291 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 30.05.2019 з підстав не надання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо податкової накладної № 4 від 09.04.2019, судом встановлено наступне.

17.04.2019 між позивачем (Постачальник) та AT «Українська залізниця» (Покупець) був укладений договір №П/НХ-18714/НЮ, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність Покупцю певну продукцію, відповідно до Специфікації №1.

09.04.2019 на виконання умов Договору, Позивачем було поставлено товар на AT «Українська залізниця» на загальну суму 56 520,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №35, довіреністю №241 від 12.04.2019.

Оплата по даній поставці не виконана, оскільки відповідно до п.4.2. договору оплата передбачена лише після реєстрації податкової накладної.

Відповідно до п.5.1. Договору, Поставка товару здійснюється транспортом за рахунок Покупця на умовах DDP "Інкотермс" 2010, тобто Позивачем.

Послуги перевезення товару та вантажно-розвантажувальні роботи здійснювались TOB «ІН-ТАЙМ» на підставі договору №ЗАП-1448 від 14.08.2017, що підтверджується рахунком на оплату №ЦОФ-0001253 від 11.04.2019, платіжним дорученням №1214 від 11.04.2019, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №13387 від 30.04.2019.

Поставлену продукцію позивач придбавав у TOB «TBK «Квік-2006», що підтверджується договором поставки №0321.2 від 21.03.2018, видатковою накладною №0409.2 від 09.04.2019. Оплата по даному договору не виконана, оскільки термін оплати 180 банківських днів, тобто строк оплати на момент реєстрації ще не настав.

На виконання вимог чинного законодавства України, позивачем за результатами здійснення господарської операції з поставки товару АТ «Українська залізниця» 09.04.2019 було складено та 26.04.2019 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 09.04.2019.

Однак, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/PK зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН». Одночасно запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Позивач скористався своїм правом та 29.08.2019 надав на розгляд Комісії пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Рішенням Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної від 05.09.2019 № 1270210/41339291 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 09.04.2019 з підстав не надання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновків, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

На час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних рішень, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у спірному періоді визначалися листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку як на підставу зупинення реєстрації податкових накладних з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом.

Отже, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних № 2 від 30.05.2019, № 3 від 30.05.2019, №4 від 09.04.2019.

Між тим, позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних, у межах строку, встановленого законодавством, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операції щодо постачання товару, зазначеного у податкових накладних, реєстрація яких зупинена.

Проте, комісія регіонального рівня - Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла рішення про відмову у реєстрації зазначених накладних.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Стосовно ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, суд зазначає, що в приписі до даного пункту, у дужках, зазначено, що документи, які не надано платником необхідно підкреслити. Між тим, рішення відповідача не містить жодних підкреслень, що свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Щодо ненадання позивачем інвентаризаційного опису, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію, отже інвентаризаційний опис не є первинним документом. Крім того, інвентаризація підприємством не проводилась згідно ч.1 ст.10 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 № 879 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за № 1365/26142.

Щодо ненадання оплати контрагентом-покупцем AT "Укрзалізниця" суд зазначає, що згідно умов договору оплата здійснюється тільки після реєстрації податкової накладної, а оскільки реєстрація податкових накладних зупинена то обов`язок сплати не настав, у зв`язку з чим відсутня оплата.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У позивача, на думку суду, були наявні документи достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З 01.01.2018 пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати розрахунки коригування в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєструвати податкові накладні № 2 від 30.05.2019, № 3 від 30.05.2019, №4 від 09.04.2019.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В матеріалах справи містяться документи про понесенні позивачем витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем подано договір про надання правової допомоги № 78 від 12.09.2019; попередній опис робіт від 12.09.2019;рахунок - фактура №7801 від 12.09.2019; платіжне доручення №1366 від 13.09.2019.

Згідно пп.1,2,3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до пп. 1-5 до ст. 134 КАС України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою розподілу судових витрат позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Перелік послуг, які були надані адвокатом це підготовка позовної заяви з додатками (витрачено часу - 6 год.-3000,00 грн.);збір та ознайомлення з доказами у справі та аналіз законодавства та судової практики, підготовка правової позиції та узгодження її з клієнтом (витрачено часу - 3 год.-2000,00 грн.), участь в судовому засіданні (витрачено часу - 1 год.-1000,00 грн.),підготовка відповіді на відзив (витрачено часу - 3 год.-2000,00 грн.).

Вказані послуги були оплачені позивачем платіжним дорученням №1366 від 13.09.2019.

Враховуючи те, що провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, судове засідання не проводилося та станом на час прийняття рішення відповідь на відзив до суду не надходила, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, оф.8, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ), Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ-53, Львівська площа,8, ) - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1270214/41339291 від 05.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 30.05.2019;

№1270217/41339291 від 05.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 30.05.2019;

№1270210/41339291 від 05.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 09.04.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» № 2 від 30.05.2019, № 3 від 30.05.2019, №4 від 09.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних в день подання такої накладної.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, оф.8, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТЕХНОЛЛІОН» (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.51, оф.8, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 04.11.2019.

Суддя О.В. Конишева