Справа № 500/1692/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1692/19

02 жовтня 2019 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Хрущ В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Осадчука І. О.,

представників позивача - Нюні О.І.,

представників відповідача - Васильчук І.Б., Неділенька В . І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , в особі представника - адвоката Нюні Олександра Ігоровича до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA403000/2019/0001088/2 від 08.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/001088/2 від 08.07.2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України, за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару - легкового автомобіля марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення, вартістю 10120,05 швейцарських франків, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозився позивачем на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/001088/2 від 08.07.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2019/00740. Позивач стверджує, що на підставі рахунку-фактури №157090 від 09.05.2019 року він оплатив продавцю повну вартість автомобіля в сумі 10120,05 швейцарських франків, про що отримав відповідні документи. Оскільки при перетині кордону України і декларуванні, визначив митну вартість транспортного засобу за ціною договору (контракту), на переконання позивача, відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий перелік документів, відтак, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним. Не погодившись із такими діями митного органу, позивач звернувся до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08.08.2019 року.

У строк, визначений в ухвалі про відкриття провадження, від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень відповідачем зазначено, що під час митного оформлення автомобіля марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення, вартістю 10120,05 швейцарських франків, позивачем не підтверджено числові значення складових митної вартості та не був представлений повний перелік документів, який визначений статтею 53 Митного кодексу України. В даному випадку відповідачем було застосовано систему управління ризиками, згідно якої визначено, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. За вказаних обставин, відповідачем прийнято картку відмови та оскаржуване рішення про коригування митної вартості. При цьому митна вартість товару визначена за резервним методом в сумі 16850,00 євро. Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення такими, що прийняті відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин.

01.08.2019 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що позивачем було надано достатні документи, які дають можливість митному органові визначити митну вартість задекларованого товару, без застосування процедури коригування митної вартості товару. На думку позивача, у оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що недоліки у поданих документах впливають на митну вартість товару. Відтак, у відповідача не було обґрунтованих підстав для витребування від декларанта додаткових документів.

06.08.2019 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, у зв`язку із допущенням у прохальній частині позовної заяви арифметичної помилки у зазначені номеру оскаржуваного рішення, а саме замість №UA403000/2019/0001088/2, просить вважати вірним №UA403000/2019/001088/2 .

Судове засідання 08.08.2019 року відкладено на 13.08.2019 року.

13.08.2019 року розгляд справи відкладено на 10.09.2019 року.

У судовому засіданні 10.09.2019 року, судом в ході розгляду справи встановлено наявність підстав для залишення позовної заяви без руху. З огляду на зазначене, суд на місці ухвалив залишити позовну заяву без руху та винести щодо цього окремий процесуальний документ.

17.09.2019 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із квитанцією про доплату судового збору.

Ухвалою суду від 20.09.2019 року продовженого розгляд справи та призначено судове засідання на 26.09.2019 року.

У судовому засіданні 26.09.2019 року оголошено перерву до 27.09.2019 року.

У судовому засіданні 27.09.2019 року оголошено перерву до 02.10.2019 року.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували, просили суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 02.05.2019 року агентом з митного оформлення позивача ОСОБА_3 до митного оформлення було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403030/2019/011930, якою задекларовано товар, який ввозиться на митну територію України, а саме вживаний легковий автомобіль марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення. У вказаній митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 10120,05 швейцарських франків.

Одночасно із митною декларацією, надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, зокрема:

- рахунок-фактура (інвойс) №157090 від 09.05.2019 року;

- декларація про походження товару №418.537.139 від 08.02.2017 року;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/41754 від 22.06.2019 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 08.02.2017 року;

- внутрішній договір (контракт) доручення №ННТ 742234 від 10.05.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера №6ТЗ-1049 від 18.06.2019 року;

- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні № НОМЕР_3 від 30.06.1995 року;

- інформацію із сайту Саrinfo від 27.06.2019 року;

- платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів №0.0..1 від 18.06.2019 року;

- платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів №0.0..1 від 18.06.2019 року;

- платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів №0.0..1 від 27.06.2019 року;

- паспорт документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № НОМЕР_4 від 09.04.2015 року.

Під час автоматизованого контролю, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю: "103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених ЄАІС Держмитслужби"; "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Також, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" проінформовано: "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації/, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість -16850,00".

Відповідно до профілів ризику, згенерованих АСАУР та Розпорядження Тернопільської митниці ДФС від 19.10.2018 року №24-р посадовою особою підрозділу митного оформлення направлено до спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання запит №439 від 02.05.2019 року щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Також, Тернопільською митницею ДФС розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Зокрема, просили надати додаткові документи (якщо вони не були подані з митною декларацією), які підтверджують числове значення складових митної вартості: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, рахунок - проформу, банківські платіжні документи.

Як встановлено в ході судового засідання, уповноваженою особою декларанта, до митного органу подано додаткові документи: інформацію з інтернет ресурсу Swiss Experts AG від 05.07.2019 року про вартість подібних транспортних засобів в країні - експортері та витяг із аукціону Carauktion від 05.07.2019 року про вартість подібних транспортних засобів в країні - експортері. Інших запитуваних, митним органом документів, надано не було.

У зв`язку із вищенаведеними обставинами, Тернопільською митницею ДФС винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за №UA403000/2019/001088/2 від 08.07.2019 року, згідно якого митна вартість товару визначена за резервним методом (ст. 64 Митного кодексу України). Крім того в рішенні зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, зокрема: КТЗ був придбаний та ввозився на митну територію України посередником, згідно Довіреності, датованої 10.05.2019 року, проте купівля-продаж даного товару здійснено 09.05.2019, тобто без законних на те підстав; покупцем згідно з рахунком-фактурою виступає гр. ОСОБА_4 , однак оплата здійснена від імені ОСОБА_5 ; відповідно до інвойсу оплату за товар необхідно здійснити до 14.05.2019, у платіжному документі датою здійснення оплати вказано 20.05.2019, окрім цього відсутнє посилання на дату складання інвойсу, що не дозволяє ідентифікувати даний документ з операцією купівлі-продажу; у рахунку-фактурі зазначено ціну 10 120,05 СНF, проте оплачено згідно з платіжним документом 9 868,40 СНF, окрім цього до митного оформлення подано рахунок щодо відшкодування ПДВ, однак даний документ до цього митного оформлення відношення немає, оскільки стосується КТЗ - FORD FOCUS. Вартість колісних транспортних засобів та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах (до ЕМД додано витяг з schwackenet.de). У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що інформація яка міститься на загальнодоступних інтернет ресурсах вартість даного товару є значно вищою за заявлену декларантом (до ЕМД додано витяги з mobile.de). Відповідно митним органом розпочато процедуру консультації та направлено повідомлення про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість згідно ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, якщо здійснювалось страхування, страхові документи та додаткових документів відповідно до ч. 3 ст.53 МК України копію митної декларації країни відправлення, висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МК України. Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно АСАУР 105-2, 106-2 на рівні 14150 EUR, що на момент подання ЕМД становить 15724.90 СНF. Відповідно до п. 2. ст. 55 та глави 4 Митного кодексу України, декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня або до суду.

10.07.2019 року Тернопільською митницею ДФС винесено картку відмови №№UА403030/2019/00740 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UА403030/2019/0011930, відповідно до якої декларанту відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару.

09.07.2019 року уповноваженою особою позивача подано для митного оформлення нову митну декларацію №UA403030/2019/012555, за якою товар - легковий автомобіль марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення випущено у вільний обіг.

Вподальшому не погоджуючись із рішенням митного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, надаючи правову оцінку законності та обґрунтованості оскаржуваним рішенням суб`єкта владних повноважень, суд виходить із наступного законодавчого регулювання спірних правовідносин.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно вимог статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу - автомобіля марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення, що вказана декларантом у митній декларації за №UA403030/2019/011930 від 02.05.2019 року, - визначено за основним методом на рівні 10120,05 швейцарських франків, .

Поряд з цим, вирішуючи даний спір та надаючи оцінку правомірності оскаржуваному рішенню відповідача, суд погоджується з твердженнями митного органу щодо недостатності та суперечливості поданої декларантом інформації для здійснення розмитнення автомобілю за ціною 10120,05 швейцарських франків, - з огляду на наступне.

Як зазначено в рішенні, - митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, зокрема: КТЗ був придбаний та ввозився на митну територію України посередником, згідно Довіреності датованої 10.05.2019 року, проте купівля-продаж даного товару здійснено 09.05.2019, тобто без законних на те підстав; покупцем згідно з рахунком-фактурою виступає гр. ОСОБА_4 , однак оплата здійснена від імені ОСОБА_5; відповідно до інвойсу оплату за товар необхідно здійснити до 14.05.2019, у платіжному документі датою здійснення оплати вказано 20.05.2019, окрім цього відсутнє посилання на дату складання інвойсу, що не дозволяє ідентифікувати даний документ з операцією купівлі-продажу; у рахунку-фактурі зазначено ціну 10 120,05 СНF, проте, оплачено згідно з платіжним документом 9 868,40 СНF. Окрім цього до митного оформлення подано рахунок щодо відшкодування ПДВ, однак даний документ до цього митного оформлення відношення немає, оскільки стосується КТЗ - FORD FOCUS.

Як видно із матеріалів справи, на підтвердження ціни автомобіля позивач надав митному органу рахунок - фактуру (інвойс) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року.

Згідно даного рахунку-фактури (інвойсу) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року - покупцем є позивач, ОСОБА_4 .

За вказаним рахунком-фактурою (інвойсом) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року, - він підлягав сплаті до 14.05.2019 року. У цьому ж інвойсі визначено, що транспортний засіб залишається власністю CARAUKTION AG до повної сплати даного рахунку.

Водночас, суд зазначає, що докази, подані обома сторонами у справі, підтверджують те, що оплата митної вартості здійснювалась ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що позивачем на ім`я ОСОБА_5 нотаріально посвідчена довіреність була видана 10.05.2019 року.

До митного оформлення також було подано кредитне авізо від 20.05.2019 року щодо відшкодування ОСОБА_5 ПДВ у сумі 251,65 швейцарських франків за Ford Focus за рахунком №157366, який підлягав сплаті до 30.05.2019 року.

Жодних доказів відношення вказаного кредитного авізо до митного оформлення автомобіля марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення - митному органу не подано.

При цьому, і сума у розмірі 251,65 швейцарських франків, яка, як стверджує позивач, була оплачена ОСОБА_5 в рахунок ціни розмитнюваного транспортного засобу, - не була підтверджена поданими до митного оформлення документами.

Водночас, на момент прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів за №UA403000/2019/011088/2 від 08.07.2019 року, документи, які були подані декларантом митному органу, не свідчили про факт використання коштів, які підлягали поверненню за кредитним авізо в рахунок оплати транспортного засобу який розмитнювався.

Також, документ «Про підтвердження операції», а саме інвойс (рахунок) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року, згенерований 30.06.2019 року, підтверджує здійснення ОСОБА_5 платежу за рахунком №157090 за типом операції «виплата за кордон» у розмірі 9868,40 швейцарських франки.

Поряд з цим вказаний документ - не містить ані дати рахунку, за яким відбулась оплата вказаної суми коштів, ані будь-яких інших даних, які б дозволяли ідентифікувати даний документ саме з операцією купівлі-продажу легкового автомобіля марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення. (а.с.14).

В той же час, інвойс (рахунок) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року, в якому зазначено, що рахунок було оплачено повністю 21.05.2019 року, та використання коштів у сумі 251,65 швейцарських франків (повернення ПДВ у Швейцарії за Ford Focus: RG 153841) на оплату рахунку разом з банківським переказом у розмірі 9862,40 швейцарських франків - подана представником позивача лише у судовому засіданні.

Поряд з цим, митному органу до митного оформлення такий інвойс (рахунок) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року - не надавався, що відповідно і не давало митному органу можливості оцінити даний документ при винесені рішення про коригування митної вартості товару.

Також варто звернути увагу на те, що номер рахунку 153841 щодо повернення ПДВ у Швейцарії за Ford Focus, вказаний згенерованому інвойсі (рахунку) CARAUKTION AG №157090 від 09.05.2019 року, - є відмінний від рахунку, вказаному у кредитному авізо від 20.05.2019 року про повернення ОСОБА_5 коштів по ПДВ у розмірі 251,65 швейцарських франків - 157366.

Також, суду не надано і доказів того, що вказаний рахунок у тому вигляді, у якому поданий в ході розгляду справи подавався на вимогу митного органу протягом 10 днів з дня надходження відповідного запиту в межах проведення процедури консультації, чи при подачі нової митної декларації №UA403030/2019/012555 від 09.07.2019 року, за якою транспортний засіб випущено у вільний обіг, що відповідно, знов ж таки, - свідчить про відсутність у митного органу можливості визнати обґрунтованою та підтвердженою належними документами заявлену митну вартість транспортного засобу та встановити факт жодним чином не підтверджує факт оплати ОСОБА_5 як довіреною особою ОСОБА_2 повернутих йому коштів за інший автомобіль - у рахунок оплати вартості транспортного засобу (автомобіля марки INFINITY, модель FX 30d Automatic, 238 HP, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення) у розмірі 10120,05 швейцарських франків.

З огляду на зазначене, у митного органу при винесені рішення про коригування митної вартості товарів, не було достатньо обґрунтованих підстав для ідентифікації здійснених платежів із об`єктом розмитнення та об`єктивних причин для визнання заявленої митної вартості.

Доказів протилежного, позивачем суду не надано.

Таким чином, відсутність документів які беззаперечно підтверджують здійснення належної та повної оплати митної вартості товару, наявність розбіжностей у поданих митному органу документах, а також відсутність документів, на підставі яких митний орган мав би можливість встановити взаємозв`язок між повернутими ОСОБА_5 коштами за кредитним авізо від 20.05.2019 року за зовсім інший автомобіль (Ford Focus) та здійсненням оплати цих же коштів в рахунок оплати за автомобіль INFINITY FX30D , придбаний на аукціоні Carauktion для позивача, - дозволяє суду прийти до висновку про те, що наявність розбіжностей, на які вподальшому посилався митний орган в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару №UA403000/2019/001088/2 від 08.07.2019 року, - безумовно могли та мали стати підставою для виникнення у відповідача обґрунтованих сумнівів щодо заявленої митної вартості розмитнюваного транспортного засобу.

Тому, висновок митного органу про наявність розбіжностей у документах поданих до митного оформлення, знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи.

Відтак, оскільки надані митному органу документи містили розбіжності з приводу особи, яка зазначена покупцем вказаного транспортного засобу та особи, яка фактично здійснила оплату транспортного засобу, - вказані обставини свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів сумніви щодо достовірності сплати ціни автомобіля при його купівлі та у правильності визначення митної вартості декларантом.

В свою чергу, такі обґрунтовані сумніви і стали правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта, шляхом надсилання електронного повідомлення запропоновано декларанту надати документи на підтвердження сплати позивачем митної вартості товару, встановлені частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме банківські платіжні документи; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

Однак подальше неподання декларантом достатніх документів, що дозволяють чітко ідентифікувати оцінюваний товар та відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження факту сплати митої вартості ввезеного на митну територію України транспортного засобу за ціною договору, - надало митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як наслідок, це стало наслідком коригування відповідачем митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу на підставі п. 7.53 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159) із застосуванням нормативного пробігу автомобіля, відповідно до Інтернет каталогу Schwacke.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні митний орган навів достатньо обґрунтувань причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та зазначив послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

Зокрема, відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (метод 1) та необхідності визначення митної вартості товару за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України). Як стверджує відповідач, підставою для відмови у прийнятті митної декларації позивача було наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. В той же час, другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 Митного кодексу України) та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості, згідно із методами 4 і 5 (статті 62, 63 Митного кодексу України).

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що розбіжності у документах, наданих позивачем до митної декларації, є достатніми для сумнівів щодо сплати позивачем заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів на пропозицію митного органу, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що сплата безпосередньо позивачем митних та інших обов`язкових платежів за платіжними дорученнями №0.0..1 від 18.06.2019 року, №0.0..1 від 18.06.2019 року, №0.0..1 від 27.06.2019 року, - жодним чином не підтверджує факту подання до митного органу достатніх для розмитнення даного автомобілю документів, на підставі яких мала бути встановлена митна вартість даного транспортного засобу, та, відповідно, не спростовують розбіжностей у документах, які були подані.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позивачем до суду та до митного органу не надано належних та достатніх доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару, а відтак Тернопільська митниця ДФС, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів UA403000/2019/0001088/2 від 08.07.2019 року, - діяла правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні, і за наслідками розгляду даної справи - вони покладаються на позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів UA403000/2019/0001088/2 від 08.07.2019 року - відмовити.

2. Судові витрати у даній справі - покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.