Справа № 520/8945/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

29 жовтня 2019 р. справа № 520/8945/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17" (пров. Верхівський, буд.13, м.Харків, 61093, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053, ) , Головнеого управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61027, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати рішення комісії ДФС у Харківській області (голова комісії - Мішалов Д.С.) №1245692/41089766 від 06.08.2019 незаконним та скасувати його;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати датою її направлення податкову накладну №16 від 14.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в процесі здійснення господарської діяльності ним було здійснено виконання робіт з капітального ремонту колії хлоропереливної станції, вчинених на підставі договору укладеного з КП "Харківводоканал". При спробі зареєструвати податкову накладну, виписану за наслідками господарських операцій в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач отримав з боку контролюючого органу квитанцію про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної, направленої в електронному вигляді для реєстрації, а згодом оскаржуване в даній справі рішення, якими відмовлено в реєстрації поданої податкової накладної.

На думку позивача при цьому контролюючим органом порушено норми п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки, у ДПС не було достатньої правової підстави для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на вищевикладене позивач вважає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної необґрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 16.09.2019 було відкрито провадження по адміністративній справі, яка призначена до підготовчого розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - Макарова О.В. (довіреність б/н від 03.10.2019), прибув у судове засідання, склав на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, згідно наданого до суду відзиву позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити через безпідставність та помилковість. При цьому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві заявлені до ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України, фактично ж позивач просить скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Харківській області та зобов`язати вчинити дії ДФС України, які не є відповідачами по справі.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на положення частини 3 та 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Встановлені судом фактичні обставини справи полягають в наступному.

Позивач засобами електронного зв`язку направив на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладну №16 від 14.06.2019 на суму 213921,16 грн. (у т.ч. ПДВ - 35653,53 грн.), виписану в зв`язку із виконанням робіт за договором укладеним з КП "Харківводоканал" (а.с.48).

Згідно засобів електронного зв`язку позивач отримав від Головного управління ДФС в Харківській області квитанцію від 27.06.2019 року № (а.с.49), за якою документ прийнято, реєстрацію зупинено, оскільки подана податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пп.1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному електронному реєстрі податкових накладних.

17.07.2019 року ТОВ "ТБК СМП-17" подало до ГУ ДФС у Харківській області скаргу на дії ГУ ДФС у Харківській області щодо включення позивача до переліку платників податків з ознаками ризиковості, в якій були надані необхідні пояснення щодо господарської діяльності товариства та усі первинні документи, що підтверджували її дійсність та реальність (а.с.7-11).

За результатом розгляду скарги ТОВ "ТБК СМП-17" було виключено з переліку платників податків з ознаками ризиковості (а.с.12).

В зв`язку з наведеним позивачем було складено та подано до контролюючого органу повідомлення №28 від 29.07.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по спірній податковій накладній, реєстрація якої зупинена Головним управління ДФС у Харківській області з поясненнями щодо господарських операцій, в зв`язку з якими виписано відповідну податкову накладну (а.с.50).

В подальшому комісією Головного управління ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.08.2019 №1245692/41089766 (а.с.51-52).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Розглядаючи підстави, які слугували прийняттю оскаржуваного в даній справі рішення судом встановлено, що доходячи висновку про зупинення реєстрації поданої позивачем податкової накладної, а згодом і про відмову у її реєстрації в Єдиному електронному реєстрі податкових накладних, відповідач виходив з того, що за результатами проведення автоматизованого моніторингу відповідності податкової накладної, що була подана позивачем, виявлено ризики, достатні для зупинення реєстрації вказаної податкової накладної та в подальшому відповідач вважав, що позивач не надав контролюючому органу відповідні документи та пояснення, які б спростовували висновки щодо невідповідності поданих податкової накладної критеріям реальності здійснених за нею господарських операцій.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

В зв`язку з наведеним суд зазначає, що, як слідує з матеріалів справи, позивач - ТОВ "Торгово-будівельна компанія СМП-17" зареєстрований як суб`єкт підприємництва - юридична особа 19.01.2017 за №0071938, основним видом діяльності якого є оптова торгівля металами та металевими рудами; оптова торгівля відходами та брухтом; неспеціалізована оптова торгівля; діяльність у сфері архітектури; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах; демонтаж (розбирання) машин і устаткування; будівництво залізниць і метрополітену (а.с.57, 58-60).

В межах своєї господарської діяльності ТОВ "Торгово-будівельна компанія СМП-17" (підрядник) уклало з Комунальним підприємством "Харківводоканал" (замовник) договір підряду №97/5-КС/19 від 24.05.2019 року, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується завданням замовника виконати роботи з капітального ремонту колії комплексу споруд хлоропереливної станції м.Чугуїв (інв. №660) КВ "Донець" ВП КП "Харківводоканал" протяжністю 0,1607 км, далі - роботи, здати замовнику виконані роботи, а замовник зобов`язується прийняти від підрядника виконані роботи та оплатити їх на умовах цього договору (а.с.13-16).

На підтвердження реальності вчиненого договору представник позивача надав до суду копії первинних документів: договірна ціна (а.с.17), розрахунок №5 (а.с.18), розрахунок №№6 (а.с.19), локальний кошторис на будівельні роботи №01 (а.с.20-25), відомість ресурсів до договірної ціни (а.с.26-29), розрахунок №1-2 (а.с.30), розрахунок №П40 (а.с.31-32), додаткова угода №1 від 24.05.2019 до договору підряду №97/5-КС/19 від 24.05.2019 (а.с.33), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (а.с.34), акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за червень 2019 року (а.с.35-38), відомість ресурсів до акту №1 за червень 2019 (а.с.39-42), розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №1 за червень 2019 (а.с.43), розрахунок №П40 (а.с.44-45), розрахунок №5 (а.с.46), розрахунок №6 (а.с.47).

Керуючись вимогами п. 201.10 ст. 201 ПКУ ТОВ "ТБК СМП-17" у встановлені терміни податкова накладна була подана для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Незважаючи на подані документи, рішеннями відповідної комісії ДФС було прийнято оскаржувані в даній справі рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

Вирішуючи спір, суд зауважує, що за приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010р., податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

В даній справі висновки контролюючого органу про невідповідність обсягів виконаних робіт за податковою накладною, наданою позивачем належними доказами з боку контролюючого органу не підтверджено. При цьому суд також враховує, що позивачем на адресу контролюючого органу було направлено Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено з доданими до неї документами щодо виконання робіт, за якою було виписано спірну податкову накладну. Проте вказані пояснення контролюючим органом при ухваленні спірних рішень враховано не було.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даній справі відповідач, вказуючи на правомірність оскаржуваних рішень та дій фактично вказує на те, що з поданих до нього документів неможливо ідентифікувати та підтвердити проведення господарських операцій. Зібрані у справі докази спростовують цей висновок.

Суд наголошує, що абзацем 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017р. встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про скасування рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної підлягають задоволенню.

Суд вказує, що за приписами п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В даній справі суд враховує, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними рішень контролюючого органу, якими було відмовлено у реєстрації податкової накладної та зобов`язання контролюючого органу здійснити реєстрацію перелічених вище податкових накладних згідно встановленого порядку, з урахуванням висновків суду.

Стосовно тверджень відповідача як на підставу відмову від позову, те що спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної приймалося ГУ ДФС у Харківській області, яка не відповідача по даній справі суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", відповідно до якого утворено Головне управління ДПС у Харківській області, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Харківській області.

20.08.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відомості про припинення Головного управління ДФС у Харківській області в результаті реорганізації.

29.08.2019 ГУ ДПС у Харківській області прийнято наказ №18 про початок роботи виконання функцій і повноважень ГУ ДФС у Харківській області з реалізації державної податкової політики.

Таким чином, позивачем правомірно визначено відповідача по справі, тому твердження відповідача в цій частині як на підставі відмови від позову судом до уваги не приймаються.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2,3,6,8, 242, 243, 245, 246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольними частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №1245692/41089766 від 06.08.2019.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №16 від 14.06.2019 на суму 213921,16 грн., у т.ч. ПДВ - 35653,53 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно встановленого порядку з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія СМП-17" (вул. Плиткова, буд.12, м.Харків, 61047, ) витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.: за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04655, м.Київ, Львівська площа, 8, ) у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панченко О.В.