Справа № 522/12738/19
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/390/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого - судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Нефедової Г.В.,

представника позивача - адвоката Далбуз М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 3-ї роти 2-го батальйону патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Божинської Юлії Ігорівни , третя особа Управління патрульної поліції в Одеській Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського суду 25.07.2019 року надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову №544389 серії НК яка винесена 19.07.2019 року інспектором УПП в Одеської області Божинською Ю.І. по притягненню до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КупАП.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року скарга, як адміністративний позов , прийнята до провадження та ухвалою від 05.08.2019 року справа направлена за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси, за місцем юридичної реєстрації посадової особи - відповідача.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року справа прийнята до провадження даним складом суду та призначена до розгляду у спрощеному провадженні.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та наполягали на тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення так як він не керував транспортним засобом під час його зупинки 19.07.2019 року а тому не був зобов`язаний надавати інспектору поліції будь-яких документів, крім того з боку інспектора поліції не було дотримано процедуру розгляду адміністративної справи у вигляді оголошення причин зупинки, надання інформації про особу яка проводила розгляд адміністративної справи, не були з`ясовані всі обставини справи - наявна згода надання документів під час складення відповідної постанови, не були роз`яснені права особі, відносно якої проводилось розгляд адміністративної справи, не були відібрані пояснення такої особи, та відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу з боку працівників поліції було неправомірно застосовано фізичне насильство, що привело до тілесних ушкоджень.

Від Управління патрульної поліції до суду надійшло письмове пояснення на позов та в якості доказів, підтверджуючих факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення надані відомості з реєстрації на спецлінії «102» повідомлень про правопорушення з боку водія автомобілю Мітсубісі НОМЕР_2 , файли відео фіксації спілкування працівників поліції як під час зупинки транспортного засобу так і в районному відділі поліції де була складена відповідна постанова.

Згідно письмових пояснень представником УПП стверджувалось про доведеність наявними доказами факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у вигляді відмови у наданні на законні вимоги інспектора поліції посвідчення водія та документів на транспортний засіб, та законність винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КУпАП.

Як встановлено у судовому засіданні 19.07.2019 року приблизно о 01 годину 30 хвилин екіпажем патрульної поліції ОКЕАН 302 у складі сержанта поліції Старікова К.О. та лейтенанта поліції Божинської Ю . І. на вул. Катериненська у м. Одесі, біля будинку №32 було зупинено транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO SPORT, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час спілкування інспекторів поліції з ОСОБА_1 , який знаходився за кермом транспортного засобу, останньому було запропоновано надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, однак ОСОБА_1 повідомив про те, що відповідні документи надасть лише під час складення постанови.

Дані обставини зазначені у позовної заяві ( скарзі), та не спростовуються оглянутими під час судового засідання відеозаписами наданими в якості доказів Управлінням патрульної поліції.

У подальшому співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 був затриманий та доставлений районного відділу поліції, де у нього було вилучені посвідчення водія та інспектором взводу №1 3-ї роти 2-го батальйону патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Божинською Ю.І. винесена постанова серії НК №544389 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху ( далі ПДР ) , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.п. «а» п.2.4 ПДР на вимогу представника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно вимог ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( КУПАП) передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не мала при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії і реєстраційного документа на транспортний засіб.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 122 КУпАП).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Правовідносини з приводу оскаржень рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами у порядку Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України), особливості яких врегульовані ст. 286 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч.2 ст. 73 КАС України).

У відповідності до вимог ч.5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17 зроблені наступні висновки:

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Також у зазначеної постанові Верховного Суду зазначено, що Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, колегія суддів касаційного суду прийшла до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява ( скарга ) ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи зупинення транспортного засобу було здійснено на законних підставах, при наявному повідомленні на спецлінії «102» про порушенні правил дорожнього руху водієм саме цього транспортного засобу.

З відео фіксації розмови інспектора поліції з ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу вбачається про те, що інспектором було надано для огляду позивачу своє службове посвідчення та неодноразово повідомлено про необхідність надання посвідчення водія та документів на транспортний засіб.

У своєї позовної заяві ОСОБА_1 погодився з тим, що зі слід інспекторів поліції йому було відоме про причини зупинки.

Відеофіксація спілкування інспекторів поліції з ОСОБА_1 спростовує ствердження позивача про те, що він надавав для огляду документи а також факт того, що транспортним засобом керувала інша особа.

Допитані у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який начебто знаходився за кермом та сам позивач не змогли зрозуміло пояснити факт заміни місцями після зупинки інспекторами поліції автомобілю - ствердження про те, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_4 в нього не було посвідчення водія і тому на місце водія після зупинки транспортного засобу пересів позивач, для введення інспекторів поліції в оману, є незрозумілим враховуючи, що сам позивач і стверджує що не знаходився за кермом. Крім того суд враховую, що на день винесення рішення - 30.10.2019 року, тобто більш ніж через три місяця після подій, у свідка відсутнє посвідчення водія.

Також судом не приймаються і твердження позивача про те, що він не відмовлявся надавати документи а був готовий їх надати під час складення постанови, так як постанова є завершенням розгляду адміністративної справи, а тому виконання вимог співробітників поліції вже після розгляду адміністративної справи під час винесення постанови не спростовує факту невиконання вимог, що і стало підставою для винесення відповідної постанови.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 3-ї роти 2-го батальйону патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Божинської Юлії Ігорівни , третя особа Управління патрульної поліції в Одеській Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії НК №544389 від про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя Луняченко В. О.