Справа № 540/1562/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1562/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,

встановив:

Харківський національний університет повітряних сил (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі у сумі 33941,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проходив навчання та військову службу з 19.08.2017р. по 07.12.2017р. на посаді курсанта. Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений 19 серпня 2017 року. 07 грудня 2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 06.12.2017 року № 276 через небажання продовжувати навчання. Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 19.08.2017 року, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу. Протягом 2017-2018 років, після відрахування з університету, гр. ОСОБА_1 виконував взяти на себе зобов`язання, в результаті чого були відшкодовані університету кошти у сумі 5400 грн. Однак, сума заборгованості не погашена у повному обсязі. Станом на день звернення до суду за відповідачем рахується заборгованість в сумі 33941,41 грн., яку позивач просить стягнути.

Ухвалою суду від 03.09.2019р. відкрите провадження у вказаній справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 23.09.2019р..

Ухвалою суду від 23.09.2019р. зобов`язано позивача надати до суду додаткові докази. Розгляд справи відкладено на 16.10.2019р.

Ухвалою від 16.10.2019р. відкладено розгляд справи на 30.10.2019р., позивача зобов`язано надати докази.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, відповідачем надано до суду докази погашення заборгованості за даним позовом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

19.08.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

20 листопада 2017 року відповідач подав рапорт про відрахування його з числа курсантів через небажання продовжувати навчання відповідно до п.32 Інструкції затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24.12.1997р. №490.

Згідно з наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 06.12.2017р. №276 відповідача відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України. Крім того, зі змісту вказаного наказу убачається, що за період навчання в університеті з відповідача наказано утримати суму у розмірі 39341,41 грн.

Позивач підготував та вручив відповідачу довідку - розрахунок №817 від 07.12.2017 року про відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням курсанта в сумі 39341,41 грн., в тому числі: грошове забезпечення 29001 грн. 96 коп.; продовольче забезпечення 8481 грн. 00 коп.; медичне забезпечення 77 грн. 95 коп.; по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 1780 грн. 50 коп.

Відповідач зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на своє утримання не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про звільнення.

Оскільки станом на липень 2019р. вказані грошові кошти не надійшли на рахунки університету, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Щодо юрисдикції даної справи суд зазначає наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016року № 1402-VIII"Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Судом встановлено, що відповідач проходив військову службу у ЗСУ на підставі контракту від 19.08.2017р., укладеного між Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 контракту відповідач ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно взяв на себе зобов`язання: проходити військову службу (навчання); мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів ЗСУ, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; добровільно відшкодувати Міноборони виплати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу; подавати про себе та членів своєї сім`ї інформацію, необхідну для проходження військової служби та соціального захисту.

З матеріалів справи убачається, що старший солдат ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів академії у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Зобов`язався відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі. Відповідно до наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба №276 від 06.12.2017 року (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба та знято з усіх видів забезпечення; розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Положеннями частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2019р. у справі №705/1664/17, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Як вже було зазначено вище 19.08.2017р. з відповідачем укладено контракт про проходження військової служби у ЗСУ. Наказом начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба №276 від 06.12.2017 року (по особовому складу) на підставі рапорту старшого солдата Бровка В . В., з останнім розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України, відповідача відраховано з числа курсантів.

З матеріалів справи убачається, що за вказаний період часу на утримання курсанта ОСОБА_1 в академії витрачено 39341,41 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість відшкодувати витрати, пов`язані з їх утримання відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок).

У Порядку визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Згідно з пунктом 7 Порядку в разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Оскільки в порушення умов контракту про проходження військової служби, відповідача за власним бажанням відраховано з навчального закладу, останній, як наслідок має відшкодувати навчальному закладу 33941,41 грн. витрат, які навчальний заклад витратив на його утримання (сума зазначена з урахуванням добровільно сплаченої суми). Зазначена сума підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що станом на 28.10.2019р. сума витрат погашена відповідачем у повному обсязі. Так, відповідачем надано до суду квитанцію №19203485 від 28.10.2019р. про сплату відшкодування витрат за навчання з відрахованого курсанта у сумі 33942,00 грн.

Таким чином, станом на день розгляду справи відповідачем погашена заборгованість у повному обсязі.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає у зв`язку із виконанням відповідачем свого обов`язку та погашення заявленої до стягнення суми заборгованості у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі в сумі 33941,41 грн. - у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 106000000