Справа № 159/4356/19
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокум. КовельСправа № 159/4356/19

Провадження № 2-а/159/138/19

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження (усного) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового Чуля Владислава Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 05.08.19 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить скасувати постанову серії НК № 019975 від 26.07.19 р. про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі - оскаржувана постанова), що складена відповідачем; провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності закрити. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.07.19 р. щодо нього було складено оскаржувану постанову за порушення п. 8.5.1 ПДР України; за те, що він, ніби - то, перетнув вузьку суцільну горизонтальну дорожню розмітку 1.1. Зазначає, що о 04 год. 50 хв. 26.07.19 р. він на своєму автомобілі марки «Хюндай Санта Фе», н. з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Володимирській, 3 у м. Ковелі Волинської області. На цій ділянці дороги він змушений був об`їхати перепону, що була розміщена на проїжджій частині. Після цього він проїхав деяку відстань дороги і був зупинений патрульним автомобілем. Поліцейський повідомив його про порушення ПДР України, з чим він не погодився. Коли йому було повідомлено про те, що буде розглядатись справа про порушення ним ПДР України, що, ніби - то, полягає у перетині вузької суцільної горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, він надав пояснення про те, що він змушений був об`їхати зліва нерухому перепону, так як іншого способу обминути її, немає. О 04 год. на дорозі рух транспорту був відсутній, інших автомобілів, пішоходів не було. Його дії не створювали небезпечної дорожньої обстановки. Але йому було повідомлено, що він, проходжаючи по дорозі, перетнув вузьку суцільну лінію 1.1, чим, ніби - то порушив ПДР України; що на тому відрізку дороги, де він ніби - то порушив ПДР України, розміщений пристрій примусового зниження швидкості дорожньо - транспортної техніки на вулицях і дорогах, т. з «лежачий поліцейський». У оскаржуваній постанові вказано, ніби -то його порушення зафіксовано у автоматичному режимі. Однак він вважає, що оскаржувана постанова винесена без доказів, підстав, незаконно, є неправомірною. Зазначає, що режим руху транспорту на автодорогах України регулюється п. 12 ПДР України, що передбачає максимально дозволену швидкість т/з в різних дорожніх умовах. Покликаючись на п. п. 12.1, 8.1 ПДР України, зазначає, що для забезпечення примусового зниження швидкості у сукупності з відповідними дорожніми знаками застосовуються засоби примусового зниження швидкості руху. Однак їх застосування регламентовано ДСТУ 4 123:2006 «Пристрій примусового зниження швидкості дорожньо - транспортної техніки на вулицях і дорогах». Покликаючись на п. п. 3.4.2, 5.7 ДСТУ 4 123:2006, зазначає, що балансоутримувачем місцевої мережі вулиць та доріг у м. Ковелі Волинської області є Ковельська міськрада Волинської області, а предмет, на який вказали поліцейські, не відповідає вимогам ДСТУ 4 123:2006, так як перешкода розміщена лише на половині проїзної частини. Тому він був змушений її об`їхати зліва. Вважає, що розміщення на проїзній частині дороги пристрою, встановлення якого не регламентоване, не передбачене затвердженою Схемою організації дорожнього руху районів, вулиць м. Ковеля Волинської області, є неправомірним. Такий предмет є нерухомою перешкодою, яка перешкоджає нормальному рухові транспорту, об`їхати її у інший спосіб, ніж перетнувши вузьку суцільну горизонтальну дорожню розмітку, неможливо. Покликаючись на п. 34.1 ПДР України, зазначає, що перетин ним розмітки є винятком, що дозволяє об`їхати таку нерухому перешкоду. Вважає його дії відповідними п. 3.4.1 ПДР України. Тому у його діях відсутнє порушення вимог п. 8.5.1 ПДР України та відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП; наявні підстави для закриття провадження у справі. Покликаючись на судову практику, зазначає, що оскаржувану постанову він отримав 26.07.19 р., просить позов задовольнити.

09.08.19 р. було відкрито провадження у справі за ухвалою суду.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 13.08.19 р..

04.10.19 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, надісланий представником юридичної особи - Управлінням ПП у Волинській області ДПП НП України.

За станом на 31.10.19 р. відзиву відповідача - поліцейського на позовну заяву до суду не надійшло.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та суду пояснив, що він о 04 год. 50 хв. 26.07.19 р. на вказаному вище автомобілі рухався по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області та в районі буд. № 3, дійсно, об`їхав зліва перешкоду - пристрій примусового зниження швидкості дорожньо - транспортної техніки на вулицях і дорогах, т. з. «лежачий поліцейський», перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Однак поліцейськими цей момент зафіксований на відео не був, а у місці зупинення його поліцією - біля буд. № 38 по вул. Володимирській - з вини поліції він вже, дійсно, допустив порушення ПДР України. При його зупиненні поліцією було грубо порушено вимоги ПДР України, службовий поліцейський автомобіль було припарковано на тротуарі. Такі дії поліції порушували як права інших водіїв так і перехожих, однак, він такі дії поліції не оскаржував. Просить позов задовольнити. Позивач категорично заперечив проти заміни неналежного відповідача - поліцейського належним - юридичною особою - УПП у Волинській області ДПП НП; залучення останньої до участі у розгляді справи в якості співвідповідача, третьої особи, та заявив, що такого характеру клопотання заявляти не буде.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, відтворивши у судовому засіданні аудіовідеозаписи із носіїв інформації - дисків - як наданого суду УПП у Волинській області, так і позивачем, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення, серед іншого, правил обгону, розташування транспортних засобів на проїзній частині, у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена 26.07.19 р. у м. Ковелі Волинської області, на вул. Володимирській, 38, відповідачем як поліцейським роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо позивача. У ній зазначено, що останній о 04 год. 50 хв. 26.07.19 р. керуючи вказаним вище автомобілем, рухаючись по вул. Володимирській, 3 у м. Ковелі Волинської області, перетнув вузьку суцільну дорожню горизонтальну розмітку 1.1, чим порушив пп. 8.5.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До постанови мається додаток: відео з БК № DM 4218, DM 4189. Копія оскаржуваної постанови вручена особі під розпис.

За змістом пп. 8.5.1 ПДР України, що вказаний відповідачем у оскаржуваній постанові, ним лише визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху; наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно розд. 34 ПРД України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

За змістом п. 11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

За змістом п. 1.10 ПДР України, перешкода для руху - це нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу, зокрема, і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; маневрування (маневр) - це, у т. ч., перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, з`їзд з проїзної частини;

Штучна дорожня нерівність, у т. ч. т. з «лежачий поліцейський» - це технічний засіб організації дорожнього руху, що слугує для примусового зниження швидкості руху транспортних засобів, і виконується у вигляді штучної нерівності (припіднятого над поверхнею елементу) на проїзній частині. Являє собою доромжнє обламднання - допоміжний засіб регулювання дорожнього руху, забезпечення безпеки дорожнього руху, а не перешкоду для руху.

Позивач факт перетину вузької суцільної лінії не заперечує та пояснює це саме об`їздом перешкоди, якою вважає саме технічний засіб організації дорожнього руху, що розташований на вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області, в районі буд. № 3, та який слугує для примусового зниження швидкості руху транспортних засобів, т. з. «лежачий поліцейський».

Як вбачається з відтворених у судовому засіданні відеозаписів (як наданого УПП ДПП у Волинській області, так і наданого позивачем), 26.07.19 р. позивач був зупинений поліцією і підставою зупинення було повідомлено йому про порушення ПДР - перетин вузької суцільної лінії розмітки по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області, біля буд. № 3.

Хоча на відео немає фіксування моменту перетину позивачем цим автомобілем о 04 год. 50 хв. 26.07.19 р. лінії дорожньої розмітки 1.1 в районі буд. №3 по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області, але цей факт позивач не заперечив, зазначивши, що на вказаній вище ділянці цієї вулиці розташовано технічний засіб організації дорожнього руху, т. з. «лежачий поліцейський», якого він об`їжджав зліва і в ході такого об`їзду перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено до поліцейського роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській області, тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином з наведених норм слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена судом лише за клопотанням і зі згоди позивача.

Позивач же у судовому засіданні заперечив щодо того, щоб було залучено в якості співвідповідача юридичну особу - суб`єкта владних повноважень, та такої згоди суду не надав.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чуль Владислав Вадимович, адреса місця служби - 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156/

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 04.11.19 р..