Справа № 240/10066/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 - щодо не виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства у період з 01 січня 2016 року по день звільнення не здійснював індексацію грошового забезпечення та не виплачував належні йому суми, тому просить зобов"язати відповідача виплатити заборгованість .
Відповідно до ухвали від 22.08.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
06.09.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Посилався на роз"яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та зазначає, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин роз"яснення від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, згідно яких, у зв"язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз"яснення. Враховуючи зазначене, індексація грошового забезпечення за 2016-2017 роки не нараховувалася. З урахуванням зазначеного, просить у позові відмовити за безпідставністю.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частина НОМЕР_1 від 01.04.2019 позивач був звільнений з військової служби у запас за станом здоров"я (а.с. 11).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2019 №67 виключений зі списків особового складу частини.
У липні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації за період з 01.01.2016 по день звільнення.
Відповідач листом від 15.07.2019 №3924 повідомив позивача про відмову в нарахуванні індексації, з посиланням вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 у зв"язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 07.07.2003 №1078 (із змінами), індексацію грошового забезпечення визначено не нараховувати до окремого роз"яснення. Індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Враховуючи вищезазначені керівні документи, індексація грошового забезпечення за 2016-2018 роки не нараховувалася (а.с. 15).
Позивач вважаючи, що він має право на виплату сум індексації грошового забезпечення, на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати, на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення, звернувся із позовом до суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Абзацом 2 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Як встановлено в ході розгляду справи, позивачу за період з січня 2016 року по 01.03.2018 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.
Відповідачем вказаний факт не заперечується.
З приводу наявності у позивача права на проведення індексації його грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Так, згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону)
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).
Згідно п. 6 Порядку Проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, - виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік .
З огляду на викладене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
За таких підстав не нараховування та не виплата позивачу індексація грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018, є протиправною, що свідчить про протиправну бездіяльність, оскільки будь яких дій стосовно виплати відповідачем не вчинялося.
При цьому, щодо посилань відповідача на роз"яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 та роз"яснення Мінсоцполітики від 04.07.2017 №220/5140, суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки роз"яснення і листи не є нормативно-правовими актами, тому судом до уваги не приймаються.
Військова частина НОМЕР_1 має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому суд критично ставиться до таких посилання відповідача як підставу для невиплати індексації грошового забезпечення позивача.
Крім того, що стосується посилань представника відповідача на відсутність фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення у років, то суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
З огляду на викладене, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.
За таких обставин не нарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018 є протиправною.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення.
Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, оскільки індексація грошового забезпечення не була проведена у встановлений Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" строк, що є порушенням права позивача, суд вважає за необхідне зобов"язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.
Частиною 1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню .
Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 КАС України,
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос