Справа № 640/15864/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві, у порядку ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року ( справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "ЄВРОБАНК", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, починаючи з 07.08.2019 щодо не закінчення виконавчого провадження № 59738609 у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- зобов`язати відповідача винести рішення щодо закінчення виконавчого провадження 59738609 у межах підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "Євробанк" подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2019 ВП № 59738609 код боржника зазначений через , тобто зазначається, що боржником є не фізична особа, а юридична особа, а саме ПАТ КБ "Євробанк", адже є кодом саме даного банку боржника. Також, апелянт вказує, що судом першої інстанції у рішенні не встановлено чи відповідає розмір виконавчого збору, тому розміру, що стягується з юридичних осіб чи тому розміру, що стягується з фізичних осіб. Крім того, апелянт вказує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.39 «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку боржника, натомість виконавче провадження було відкрито після відкликання банківської ліцензії ПАТ КБ «Євробанк».

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет О.В. від 07.08.2019 відкрито виконавче провадження №59738609 з примусового виконання постанови Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк" витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог вказував про відсутність у відповідача бездіяльності щодо не закінчення виконавчого провадження (ВП 59738609) у відповідності до положень пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження» та, як наслідок, відсутність підстав для зобов`язання відповідача вчинити зазначені дії.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Отже, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду не може здійснюватись, а таке, що відкрите підлягає закінченню.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет О.В. від 07.08.2019 відкрито виконавче провадження №59738609 з примусового виконання постанови Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк" витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн.

Так, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16 серпня 2016 року № 215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16 серпня 2016 року №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 16 травня 2019 року № 1185 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" з 17 серпня 2019 року до 16 серпня 2020 року включно.

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду від імені Фонду, що виконує функції з ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що боржником у виконавчому провадженні є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк" як працівник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Євробанк".

Таким чином, той факт, що Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" у даному випадку не є підставою для закінчення виконавчого провадження у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» .

Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

А тому, колегія суддів вважає, що наявність у зазначеній вище постанові про відкриття виконавчого провадження відомостей про код ЄДРПОУ банку не означає, що останній є боржником за виконавчим листом.

Натомість, у відповідності до вимог ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відтак, колегія суддів вважає, що відсутня бездіяльність відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження (ВП 59738609) у відповідності до положень пункту 4 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, постанова державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження в межах даної справи позивачем не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.10.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В.Безименна,

А.Ю.Кучма