Справа № 1540/4384/18
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2019 року

Київ

справа №1540/4384/18

адміністративне провадження №К/9901/20347/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у складі головуючого судді Потоцької Н.В. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у складі колегії суддів: Турецької І.О. (головуючого), Стас Л.В., Шеметенко Л.П. у справі №1540/4384/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення та про зобов`язання змінити підставу звільнення,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУ НПУ в Одеській області, відповідач) та, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №2546 від 27.07.2018 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- змінити в наказі №1114 о/с від 31.07.2018 (з подальшими змінами) підставу звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) на підставу звільнення за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу)" з 04.08.2018".

2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, зміненим постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, в позові відмовлено.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. ОСОБА_1 з серпня 2002 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 був прийнятий на службу до Національної поліції України.

3.2. Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 13.03.2018 №380о/с на заступника начальника Савранського відділення поліції Балтського відділу поліції ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Шевченківського ВП Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з 16 березня по 20 травня 2018, на період відпустки основного працівника майора поліції ОСОБА_2

3.3. 18.11.2017 прокуратурою Одеської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0001750 за фактом вчинення працівниками поліції Шевченківського ВП кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди).

3.4. 22.05.2018 до ГУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що в цей день приблизно о 18:30 год. працівниками прокуратури Одеської області, спільно з працівниками УСБУ в Одеській області та Одеського управління ДВБ Національної поліції України, в рамках кримінального провадження затримано працівників поліції Шевченківського ВП, у тому числі і ОСОБА_1

3.5. Крім того, від тимчасово виконуючого обов`язки начальника Савранського ВП на ім`я начальника УКЗ ГУНП в Одеській області надійшов лист про те, що після закінчення дії наказу, за яким позивач тимчасово був відкомандирований до Шевченківського ВП, він 21.05.2018 до Савранського ВП для подальшого продовження служби не прибув і станом на 22.05.2018 відсутній на роботі.

3.6. 23.05.2018 майору поліції ОСОБА_3 , майору поліції ОСОБА_4 , підполковнику поліції ОСОБА_1 та капітану поліції ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

3.7. Як вбачається зі змісту повідомлення ОСОБА_1 про підозру, він був уповноважений здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень, виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати, у межах своєї компетенції, заходи щодо їх усунення, вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

3.8. У зв`язку з вказаними подіями, наказом ГУНП в Одеській області №1657 від 24.05.2018 призначено службове розслідування.

3.9. 24.05.2018 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси позивачу був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Цією ж ухвалою було передбачено альтернативний запобіжний захід - застава в розмірі 528 600 грн. У зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 застави, його було звільнено з під варти.

3.10. Наказом Головного управління від 06.06.2018 №1836, ОСОБА_1 відсторонений від займаної посади до 23.07.2018.

3.11. 22.06.2018 на підставі доповідної записки начальника УКЗ ГУНП в Одеській області про необхідність отримати інформацію щодо результатів перевірок діяльності Шевченківського ВП для повного, всебічного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи було продовжено строки службового розслідування до 23.07.2018.

3.12. 23.07.2018 службове розслідування закінчено та затверджено висновок.

3.13. 23.07.2018 ОСОБА_1 подав на ім`я начальника ГУНП в Одеській області рапорт про звільнення його зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію", надавши свідоцтво про хворобу №172/2 від 23.07.2018.

3.14. Згідно свідоцтва про хворобу, ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції та встановлено, що його захворювання пов`язані з проходженням служби в поліції і перешкоджають подальшому проходженню служби.

3.15. 27.07.2018 начальником ГУНП в Одеській області Головіним Д.З . видано наказ №2546, яким заступника начальника Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ЗУ "Про Національну поліцію".

3.16. Зі змісту вказаного наказу вбачається, що позивач грубо порушив вимоги ст. 8, п. п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. п.1, 2, 3 ст. ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"; ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України; п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 19.11.2016 №1179, Інструкцію про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377 та Присягу поліцейського.

3.17. Зазначені порушення виразилися в особистій недисциплінованості, безконтрольності за діями підлеглих щодо належного стану обліково-реєстраційної дисципліни у секторі превенції Шевченківського ВП, що призвело до укриття фактів незаконної підприємницької діяльності гр. ОСОБА_8 , нездійснення заходів щодо попередження протиправних дій та припиненні його незаконної діяльності на території обслуговування відділення поліції, безпідставному виконанні (з 20.05.2018 по 22.05.2018) обов`язків заступника начальника Шевченківського ВП.

3.18. Також, за даним наказом позивача звинуватили у вступі в корупційні стосунки з майором поліції ОСОБА_4 , майором поліції ОСОБА_3 і капітаном поліції ОСОБА_5 , у непопередженні щодо протиправних дій останніх, прийняття безпосередньої участі у розробці злочинної схеми, направленої на отримання неправомірної вигоди від громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність, в отриманні 22.05.2018 від майора поліції ОСОБА_4 неправомірної вигоди в сумі 5 500 грн., що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції.

3.19. На підставі ст. 2 п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на заступника начальника Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

3.20. 31.07.2018 начальником ГУНП в Одеській області прийнятий наказ №1114/ос, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України "Про Національну поліцію".

3.21. 24.09.2018 у вказаний наказ були внесені зміни, в частині дати звільнення, а саме: змінена дата звільнення з 31.07.2018 на 04.08.2018, що обумовлено перебуванням позивача у день звільнення на лікарняному.

4. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції вказав, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. Також, наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни. Неналежне виконання службової дисципліни виразилось у безпідставному виконанні позивачем у період з 20.05.2018 по 22.05.2018 обов`язків заступника начальника Шевченківського ВП.

4.1. Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказав, що докази про те, що позивач виконував обов`язки начальника органу поліції в матеріалах справи відсутні і на вимогу суду відповідачем не надані. Наведене свідчить про відсутність з боку позивача порушення Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та безпідставність такого обвинувачення. Крім цього, позивача не ознайомлювали з посадовою інструкцією, де були б перелічені його службові обов`язки, тому обвинувачення у особистої недисциплінованості позивача було побудовано на припущеннях та не підтверджено відповідними доказами.

4.2. Також, колегія суддів указала на помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність повноважень у суду змінювати дату та підстави наказу про звільнення, оскільки як спеціальним так і трудовим законодавством не встановлений обов`язок роботодавця за наявності декілька підстав для звільнення працівника, звільняти останнього за підставами, які він зазначив у своєї заяві. Тому, суб`єкт владних повноважень використав свої дискреційні повноваження щодо вибору підстав звільнення та прийняв обґрунтований наказ щодо формулювання підстав звільнення.

4.3. В іншій частині, колегія суддів погодилась з правовим обгрунтуванням суду першої інстанції підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій з огляду на помилковість висновків судів щодо існування корупційних відносин у позивача та його участі в організації схеми по отриманню неправомірної винагороди. Зазначає також про неправильне застосування п.2.4. Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в ОВС», затвердженої Наказом №30 від 12.03.2013.

6. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін як такі, що є законними та обгрунтованими.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. За змістом частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Конституція України:

"Стаття 19. <…> Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII

Стаття 1. Національна поліція України

1. Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 3. Правова основа діяльності поліції

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 7. Дотримання прав і свобод людини

1. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Стаття 18. Основні обов`язки поліцейського

1. Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

2. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Стаття 19. Види відповідальності поліцейських

1. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

2. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Стаття 77. Звільнення зі служби в поліції

1. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

10. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV

Стаття 1. Службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Стаття 2. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Стаття 5. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Стаття 7. Службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Стаття 12. На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14. З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Стаття 15. У разі порушення дисципліни особами рядового і начальницького складу в період перебування у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності начальник органу чи підрозділу, у межах відповідної території, де вчинено дисциплінарний проступок, уживає заходів щодо його припинення, збирає первинні матеріали та надсилає їх для розгляду за місцем проходження служби порушника.

11. Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230

Пункт 2.1. Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підпункт 2.2.5 пункту 2.2. Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового або начальницького складу адміністративного правопорушення.

Пункти 5.2-5.3. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Абзац 1 пункту 5.4. Якщо вину особи РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

12. Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179

Пункт 1 розділу ІІ. Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

13. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

14. При цьому, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

15. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

16. Судами попередніх інстанцій враховано, що в ході службового розслідування встановлено існування корупційних відносин позивача з майором поліції ОСОБА_6 , майором поліції ОСОБА_7 і капітаном поліції ОСОБА_9., які складались у прийнятті безпосередньої участі у розробці злочинної схеми, направленої на отримання неправомірної вигоди від громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність, отриманні 22.05.2018 від майора поліції ОСОБА_4 неправомірної вигоди в сумі 5 500 грн., нездійснення заходів щодо попередження протиправних дій.

17. У ході службового розслідування ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовився.

18. Таким чином, підставою для звільнення позивача стало грубе порушення вимог наступних законодавчих норм:

- ст. 8, п. п. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. п.1, 2, 3 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію";

- ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України;

- п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських;

- Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та Присяги поліцейського.

19. Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що порушення позивачем наведених статей Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного Статуту, Присяги поліцейського та Правил етичної поведінки поліцейських знайшли своє підтвердження у Висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в одеській області 23.03.2018.

20. Судами попередніх інстанцій правильно враховано, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. При цьому, наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

21. Крім цього, колегія суддів зазначає, що предметом службового розслідування було не вчинення позивачем кримінального правопорушення, а порушення ним службової дисципліни, що не залежить від встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення.

22. Таким чином, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права не підтвердились, відтак судом відхиляються.

23. Поряд з цим, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, доказів, що позивач виконував обов`язки начальника органу поліції в матеріалах справи відсутні і на вимогу суду відповідачем не надані. Наведене, підтверджує висновки апеляційного суду про відсутність з боку позивача порушення Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та безпідставність такого обвинувачення.

24. Крім цього, судом установлено що позивача не ознайомлювали з посадовою інструкцією, де були б перелічені його службові обов`язки. Вказані обставини підтверджують висновок апеляційного суду про те, що обвинувачення позивача у особистій недисциплінованості побудовано на припущеннях та не підтверджено жодними доказами.

25. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про зміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

26. Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

27. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

28. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

29. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення та про зобов`язання змінити підставу звільнення - залишити без змін.

30. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко