Справа № 350/1810/19
Суддя: Бейко А. М.
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/1810/19
номер провадження 2-а/350/33/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Тарнавського Богдана Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 , звернувся з адміністративним позовом до інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Тарнавського Богдана Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №322632 від 01.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка була складена з тих підстав, що він ОСОБА_1 , 01.10.2019 року, о 12.00 год., в м. Володимир-Волинський на перехресті вулиць Ковельська - Данила Галицького, керуючи автомобілем марки "Iveco Daily 60C15" номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений знак "Рух вантажних автомобілів заборонено" чим порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено", ПДР України.

Проте позивач вказує на те, що з вказаним правопорушенням не згідний, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що рухаючись на автомобілі під знаком 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено" ПДР України, позивач здійснював перевезення вантажу та рухався з вулиці Узлуцької на вулицю Луцьку на підставі пропуску № 221 на право проїзду автотранспорту в місцях обмеження руху дорожніми знаками, виданого Володимир-Волинською міською радою. У зв`язку із цим позивач ОСОБА_1 , просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 №322632 від 01.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , надав суду свої пояснення та доводи, просив суд позов задоволити в повному об`ємі.

У судове засідання відповідач не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони : 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 01.10.2019 року інспектором СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ст.лейтенантом поліції Тарнавським Б.В., відносно позивача ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 №322632 від 01.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка була складена з тих підстав, що він ОСОБА_1 , 01.10.2019 року, о 12.00 год., в м. Володимир-Волинський на перехресті вулиць Ковельська - Данила Галицького, керуючи автомобілем марки "Iveco Daily 60C15" номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений знак "Рух вантажних автомобілів заборонено" чим порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено", ПДР України (копія постанови а.с. 5).

Оспорювана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, за змістом якої такий документ повинен містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку вимогами вищезазначених норм посадова особа знехтувала.

Копією пропуску № 221 на право проїзду автотранспорту в місцях обмеження руху дорожніми знаками (дійсний до 28 серпня 2020 року), виданого 28 серпня 2019 року Володимир-Волинською міською радою (а.с. 6) підтверджено, що позивачу ОСОБА_1 , надано право на проїзд по вулицях міста.

Згідно п. 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено" ПДР України забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака:

- на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також натранспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані упозначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

- на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Аналізуючи п. 3.3. "Рух вантажних автомобілів заборонено" ПДР України суд приходить до висновку, що інспектор при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №322632 від 01.10.2019 року не взяв до уваги докази які були надані позивачем та давали йому право на проїзд під знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено".

Зміст ст.77 КАС України зобов"язує кожну сторону довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності його рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.247, ч.3 ст.284 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови. Відтак, відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині.

На підставі ст.122, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 292, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.2, 9, 13, 71, 77, 90, 121, 194, 246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Тарнавського Богдана Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити частково.

Скасувати постанову серії серії ДПО18 №322632 від 01.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М.Бейко