Справа № 462/4925/19
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4925/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н. М.,

за участі секретаря Янощук Я. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної Фіскальної Служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

встановив:

01 серпня 2019 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просить визнати незаконною та скасувати постанову Чернівецької митниці Державної Фіскальної Служби України від 14 грудня 2018 року у справі про порушення митних правил № 3565/40800/18 за ознаками вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з вказаною постановою не згідний та вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню виходячи з наступного: у порушення ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України (далі - МК України) - на момент подання даного позову, позивачу невідомо про складання Чернівецькою митницею ДФС вищевказаного протоколу, оскільки з протоколом про порушення митних правил він не ознайомлений, під час складення протоколу не був присутній, і відповідно жодних пояснень щодо порушення митних правил та жодних висловлень зауважень щодо змісту протоколу, а також письмові мотиви своєї відмови від підписання протоколу чи його підписання відсутні, та зокрема відсутнє власноручно викладені пояснення до протоколу, а отже порушено право на захист прав та інтересів, що в свою чергу є порушенням ч. 4 ст. 494 МК України. Окрім цього, відповідно до ч. 7 ст. 494 МК України протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. У ч. 8 ст. 494 МК України зазначено, що у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним. Крім цього, на момент здійснення відповідачем провадження по митній справі позивач повідомлений не був та його пояснень митниця не заслуховувала. Також, позивач звертає увагу на те, що на момент винесення оскаржуваної постанови порушено також вимоги ст. 526 Митного кодексу України, відповідно до яких справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Таким чином просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.08.2019 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до адміністративного суду, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників процесу, про що повідомлено сторони, крім того зупинено виконавче провадження № 58818082.

09.09.2019 року на адресу суду від відповідача поступив відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . При цьому, до відзиву не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Враховуючи наведене, суд не приймає до розгляду поданий відзив, оскільки при подачі такого не було дотримано вимог ст. 162 КАС України.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності позивача, який просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника, про причини неявки такого не повідомив.

Разом з тим, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що 14.12.2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 3565/40800/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400, 00 грн. (а.с. 3-5).

Як вбачається зі змісту спірної постанови, підставою для її складання були факти перевищення, встановленого ст. 95 МК України, строку доставки товару «Плакат плоский з вуглецевої сталі», які переміщалися у залізничному вагоні № 56542830, до митного органу призначення більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Згідно вказаної постанови, 15.10.2018 року у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» м/п «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, агентом комерційним контори передач станції «Вадул-Сірет» до митного контролю було подано товаросупровідні документи: залізнична накладна ЦИМ/СМГС № 930180 від 15.09.2018 року, рахунок № 92179676 від 14.09.2018 року, сертифікат якості № 12658 14.09.2018 року, комерціний акт № 463003/162 від 18.09.2018 року, згідно яких та інформації зазначеної у митній декларації № UА700060/2018/10132 від 23.08.2018 року, оформленої Донецькою митницею ДФС, ПРАТ "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" 87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, 1 - відправило товар «Прокат плоский з заліза або нелегіровані сталі» залізничним вагоном № 56542830 на адресу одержувача - АО «РЧС Комісіонар агентство Дорнершт» вул. Каля Чернеуць, 21, с. Дорнешт, Румунія). Відповідно до статті 95 МК України строк транзитних перевезень для залізничного транспорту становить 28 діб. Згідно календарного штемпелю залізничної станції Маріуполь, проставленого у графі 70 «Календарный штемпель станции отправления» залізничної накладної ЦИМ/СМГС № 485604 від 15.09.2018 року, датою прийняття вантажу до перевезення є 15.09.2018 року, а відтак контрольною датою доставки у митницю призначення є 13.10.2018 року. Згідно календарного штемпеля залізничної станції «Вадул-Сірет», проставленого у графі 116 « ОСОБА_2 пограничных станини перехода» примірника "Лист уведомления о прибытии груза/таможня" залізничної накладної ЦИМ/СМГС № 930180 від 15.09.2018 року, датою прибуття вантажу на станцію «Вадул-Сірет» (митницю призначення) є 15.10.2018 року. 17.10.2018 Чернівецькою митницею ДФС, залізничній станції «Вадул-Сірет» було направлено лист № 727/10/24-70-62-16/03 від 17.10.2018 року, щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі вагона № 56542830).Згідно інформації, отриманої листом залізничної станції «Вадул-Сірет» від 18.10.2018 року № 71 (вх. митниці № 1699/10/24-70-03-01-22) встановлено, що залізничний вагон № 56542830, на час закінчення строку доставки у митницю призначення, знаходився на коліях залізничної станції Клепарів Львівської дирекції залізничних перевезень. 25.10.2018 року Чернівецькою митницею ДФС було направлено лист начальнику, підрозділу "Львівської дирекції залізничних перевезень" № 753/10/24-70-62-16/03 від 25.10.2018 року, щодо необхідності прибуття до 30.10.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста Вадул-Сірет"), для надання пояснень з метою з`ясування обставин, щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом № 831 від 30.10.2018 року (вх, митниці №1771/10/24-70-03-01-22) пітрозділом "Львівська дирекція залізничних перевезень" було повідомлено, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів. Зазначена у листі № 831 від 30.10.2018 року причина, а саме затримка вагонів через відсутність локомотивів, не може бути віднесена до дії обставин непереборної сили. Таким чином, ОСОБА_1 в.о. начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», допустив перевищення, встановленого ст. 95 МК України, строку доставки товару «Плакат плоский з вуглецевої сталі», який переміщувався у залізничному вагоні № 56542830, до митного органу призначення більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 488 Митного кодексу України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 7 статті 494 Митного кодексу України передбачено, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно із ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 470 МК України вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 09.10.2012 № 1066 (далі Порядок) під час відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення обов`язково встановлюється строк транзитного перевезення до митниці призначення.

У разі перевезення товарів залізничним транспортом строк транзитного перевезення встановлюється на підставі календарного штемпеля залізничної станції відправлення (прикордонної передавальної), проставленого у перевізних документах та/або ДКПТ, починаючи з 24 години дати прийняття цією станцією товару до перевезення.

Відповідно до статті 95 МК України строк транзитних перевезень для залізничного транспорту становить 28 діб.

Відповідно до ст. 219 МК України залізниця несе передбачену цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення.

Згідно із пунктом 4.2. Порядку у разі залізничних перевезень працівник залізничної станції проставляє на перевізних документах та кожному примірнику МД календарний штемпель станції відправлення, який свідчить про взяття залізницею солідарного зобов`язання щодо доставки у митницю призначення товарів (вантажів) та дотримання митних правил.

В матеріалах справ про адміністративні правопорушення, у яких позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України є виключно докази факту несвоєчасного прибуття вагону, який прямував коліями залізничних станцій, підпорядкованих ВП «Львівська дирекція залізничних перевезень», до митниці призначення.

Разом з тим, митним органом при розгляді справ про адміністративні правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не з`ясовано, які винні дії чи бездіяльність саме позивача потягли несвоєчасне прибуття вагонів до митниці призначення.

Посилання виключно на пункт 2. 17 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України, без встановлення вини позивача, що є необхідним елементом складу адміністративного правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за інкримінованим йому адміністративним правопорушенням.

Таким чином, матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять доказів вини позивача у вчиненні правопорушень, за якими його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України до прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім іншого, віднесено прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, із наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов`язок органу доходів і зборів вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

При цьому, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав протокол про порушення митних правил, останній знав про час та місце розгляду справи про порушення митих правил, а також отримав копію оскаржуваної постанови.

За наведеного, суд приймає до уваги покликання позивача на те, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України винесена з порушенням процедури розгляду справи про порушення митних правил, зокрема що позивач не отримував протокол про порушення митних правил, не знав про час та місце розгляду даної справи.

Відтак, Чернівецькою митницею Державної фіскальної служби України було обмежено права позивача на захист та він був позбавлений можливості скористуватись своїм правом надання доказів в підтвердження обставин справи.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови відповідачем були порушені вимоги ст. 526 Митного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування тверджень позивача та правомірності дій Чернівецької митниці Державної фіскальної служби при здійсненні провадження про порушення ОСОБА_1 митних правил.

Натомість, із наявних у суду доказів вбачається, що Чернівецькою митницею Державної фіскальної служби було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, обмежено права позивача на захист, він був позбавлений можливості скористатися своїм правом надання доказів в підтвердження чи спростування обставин справи.

Відтак, враховуючи, що відповідач в судове засідання явку свого представника не забезпечив, доказів правомірності спірної постанови не надав, суд розглянув справу в межах наданих позивачем матеріалів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, що провадження відносно нього у справі про порушення митних правил проведено з порушенням порядку розгляду, визначеного законом, а тому суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Разом з тим, частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Відтак, даним порядком не передбачено визнання незаконною постанову, а тому позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 6, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255 КАС України, ст. 458, 486, 487-489, 495 МК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Скасувати постанову Чернівецької митниці Державної фіскальної служби від 14.12.2018 року у справі про порушення митних правил № 3565/40800/18, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 грн.

Провадження у справі про порушення митних правил № 3565/40800/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 470 МК України - закрити.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: