Справа № 440/1447/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Алєксєєва Н.Ю.

22 жовтня 2019 р.Справа № 440/1447/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «ТЕХ-МАШ» до Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

Встановила:

23.04.2019 року позивач приватне підприємство «ТЕХ-МАШ» (подалі ПП «ТЕХ-МАШ») звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України (подалі ГУ ДФС у Полтавській області, ДФС України, відповідно), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 1033342/36618610 від 22.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 148 від 31.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 148 від 31.10.2018 року, складену та подану на реєстрацію ПП «ТЕХ-МАШ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. Зазначає, що наявність чи відсутність у контрагента позивача ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» дозволу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки не є безумовною підставою для визнання господарської операції недійсною за наявності первинних документів, які підтверджують реальність господарських операцій між ПП «ТЕХ-МАШ» та контрагентом.

Заперечуючи проти вимог підприємства, у відзивах на позов ПП «ТЕХ-МАШ» ДФС України та ГУ ДФС у Полтавській області вказують, що причиною прийняття комісією ГУ ДФС у Полтавській області спірного рішення слугувало надання ПП «ТЕХ-МАШ» контролюючому органу документів, які не є достатніми для прийняття комісією рішень про реєстрацію податкової накладної від 31.10.2018 року № 148, а саме не надано: дозволу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України на виконання ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» робіт підвищеної небезпеки. Крім того вказують, що у ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» відсутній КВЕД 33.12 - ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року (рішення у повному обсязі складено 03.07.2019 року) позовні вимоги ПП «ТЕХ-МАШ» задоволені у спосіб, визначений позивачем.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 22.12.2018 року № 1033342/36618610 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 року № 148 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ДФС України зобов`язана зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2018 року № 148, складену та подану на реєстрацію ПП «ТЕХ-МАШ».

Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській області на користь ПП «ТЕХ-МАШ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.842,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20.000,00 грн.

Висновок суду вмотивований тим, що у ГУ ДФС у Полтавській області були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної № 148 від 31.10.2018 року, а тому рішення комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.12.2018 року № 1033342/36618610, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 року № 148, прийнято ГУ ДФС у Полтавській області без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, суд визначився про необхідність задля належного захисту прав позивача ПП «ТЕХ-МАШ» зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2018 року № 148.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ДФС у Полтавській області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог ПП «ТЕХ-МАШ».

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач ГУ ДФС у Полтавській області фактично наводить аналогічні доводи, що зазначені ним у відзиві на позов.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що 10.08.2018 року позивачем ПП «ТЕХ-МАШ» укладено з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» договір підряду № 1782, згідно умов якого, ПП «ТЕХ-МАШ» виконує роботи з ремонту механічного обладнання екскаваторів Рудоуправління гірничого департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» /а.с. 26-56/.

Для забезпечення виконання ремонтних робіт, у зв`язку з обмеженою кількістю робітників ПП «ТЕХ-МАШ», які не зможуть якісно та своєчасно виконати зобов`язання по даному договору, з метою уникнення штрафних санкцій з боку ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», позивачем (генеральний підрядник) укладено з ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» (субпідрядник) договір субпідряду № 02/05-3 від 02.05.2018 року /а.с. 87-89/.

За умовами зазначеного договору генеральний підрядник доручає, а субпідрядник приймає на себе виконання робіт з ремонту механічного обладнання екскаваторів Рудоуправління гірничого департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» у 2018 році, у відповідності з проектно-кошторисною документацією, затвердженою замовником (п.п 1.1 договору).

На виконання умов договору ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» виписано: рахунок-фактуру від 28.09.2018 року № 092806 на загальну суму 560.193,96 грн, у тому числі ПДВ 93.365,66 грн /а.с. 91/; податкову накладну від 28.09.2018 року № 129 на загальну суму 560.193,96 грн, у тому числі ПДВ 93.365,66 грн /а.с. 96/, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 28.09.2018 року № 129 /а.с. 90/.

На підтвердження оплати ПП «ТЕХ-МАШ» надано копію платіжного доручення від 22.10.2018 року № 7366 /а.с. 92/.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» виконувало ремонтні роботи на підставі ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.04.2018 року № 22-Л /а.с. 93/.

В рамках виконання договору підряду, укладеного з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», ПП «ТЕХ-МАШ» виписано: рахунок-фактуру від 31.10.2018 року № 10/31/2 на загальну суму 530.510,90 грн, у тому числі ПДВ 88.418,48 грн /а.с. 60, 155/; податкову накладну від 31.10.2018 року № 148 на загальну суму 530.510,90 грн, у тому числі ПДВ 88.418,48 грн /а.с. 23/, акт прийому-передачі підрядних робіт за вересень 2018 року № 1/9-18 від 31.10.2018 року /а.с. 59/.

08.11.2018 року податкову накладну від 31.10.2018 року № 148 на загальну суму 530.510,90 грн, у тому числі ПДВ 88.418,48 грн, подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно інформації, зазначеної у Квитанції, направленої позивачу через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів ДФС України, версія 2.2.18.14», реєстрація даної податкової накладної зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН /а.с. 24/.

20.12.2018 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення № 15 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, яке включало пояснення та первинні документи на підтвердження реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між позивачем та ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП», вказаних у податковій накладній № 148 від 31.10.2018 року /а.с. 25/.

Разом з письмовими поясненнями позивачем надіслано договір підряду, специфікацію до договору, договір субпідряду, додаткову угоду до договору субпідряду, рахунки-фактури, акти приймання-передачі виконаних робіт, дозоли Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Полтавській області та Державної служби з питань праці на виконання ПП «ТЕХ-МАШ» робіт підвищеної небезпеки, експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України, платіжні доручення, штатний розпис на 2018 рік, податкову накладну.

Комісією ГУ ДФС України в Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 22.12.2018 року прийнято рішення № 1033342/36618610 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 року № 148 в ЄРПН /а.с. 22/.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної слугувало ненадання платником дозволу Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки та Державної служби з питань праці на право виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію об`єктів, машин і механізмів підвищеної небезпеки ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП».

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку-постачальник з настанням першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 (подалі - Порядок № 117), визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6, 7 Порядку № 117 передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наявність однієї або сукупності таких обставин: платник податку відповідає критеріям ризиковості платника податку; податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до підпункту 1.6 п. 1 листа ДФС України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку контролюючий орган має зажадати від платника документи на спростування наявних у органа ДФС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме із зазначених у підпункті 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Крім того, як посвідчується матеріалами справи та не спростовано доводами відповідачів, жодного посилання на конкретний критерій, визначений у пп. 1.6, не наведено. Також, у Квитанціях контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Конкретного переліку документів не вказано.

Пункт 15 Порядку № 117 надає право платнику податків подати протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування свої письмові пояснення та документи необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 117 рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до приписів 1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з приписами п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, факт здійснення господарських операцій має підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність».

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Як посвідчується матеріалами справи, на підтвердження факту здійснення господарської операції з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» позивачем надано до контролюючого органу копію акту приймання-передачі підрядних робіт за вересень 2018 року № 1/09-18 від 31.10.2018 року, складеного про те, що на підставі договору № 1782 від 10.08.2018 року ПП «ТЕХ-МАШ» надані такі послуги: ремонт (денні години, вечірні години, нічні години) механічного обладнання екскаваторів на суму 530.510,90 грн., у тому числі ПДВ 88.418,48 грн. /а.с. 59/, а також договір підряду, специфікацію до договору, рахунок-фактуру.

Крім того, на підтвердження факту здійснення господарської операції з ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» позивачем надано контролюючому органу: договір субпідряду, додаткову угоду до договору, рахунок-фактуру, а також акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 129 від 28.09.2018 року, складеного про те, що на підставі договору субпідряду № 02/05-3 від 02.05.2018 року ТОВ «КРАФТ ІНВЕСТ ГРУП» надані такі послуги: ремонт механічного обладнання екскаваторів Рудоуправління гірничого департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» у вересні 2018 року на суму 560.193,96 грн., у тому числі ПДВ 93.365,66 грн. /а.с. 90/.

Зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання податкової накладної від 31.10.2018 року № 148, беручи до уваги, що реальність господарських операцій може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду першої інстанції зазначає, що у ГУ ДФС у Полтавській області відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної № 148 від 31.10.2018 року, відтак, рішення комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.12.2018 року № 1033342/36618610, яким відмовлено в реєстрації означеної податкової накладної, прийнято ГУ ДФС у Полтавській області без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано, а відтак є протиправними.

Крім наведеного, колегія суддів зазначає, що п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту прав позивача слугуватиме зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2018 року № 148, подану на реєстрацію ПП «ТЕХ-МАШ».

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За встановленими судовим розглядом обставинами у справі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення на користь ПП «ТЕХ-МАШ» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській області витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 20.000,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 01 листопада 2019 року.