Справа № 686/22631/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/22631/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Логінова С.М.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

31 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника апелянта: Клюцука В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року (рішення прийнято у м. Хмельницькій, повний текст рішення складено 23.03.2018, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 54227308 від 02 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. 15 листопада 2017 року Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області в подальшому замінено на її правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (надалі - відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 54227308 від 02 листопада 2017 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не дотримано вимоги чинного законодавства України при винесенні постанови про накладення штрафу ВП № 54227308 від 02 листопада 2017 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ

3. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем без поважних причин не виконувалась постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року в частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , отже державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення штрафу.

5. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено повністю. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено: скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу ВП № 54227308 від 02 листопада 2017 року.

6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року, у справі № 686/18920/17 скасовано постанову головного державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про накладення штрафу ВП №54227308 від 18 вересня 2017 року. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скасування попередньої постанови про накладення штрафу, виключає застосування подвійного розміру штрафу, а тому постанова відповідача про накладення штрафу ВП №54227308 від 02 листопада 2017 року підлягає скасуванню.

7. Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

8. Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив з того, що станом на 02 листопада 2017 року, тобто на момент винесення оскаржуваної державним виконавцем постанови про накладення штрафу у сумі 10 200 грн за повторне невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 січня 2017 року, попередня постанова про накладення штрафу ВП № 54227308 від 18 вересня 2017 року не була скасована. А відтак, подальше скасування в судовому порядку постанови про накладення штрафу ВП № 54227308 від 18 вересня 2017 року не може бути єдиною правовою підставою для скасування постанови про накладення штрафу у сумі 10 200грн за повторне невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 січня 2017 року.

9. Крім того, Верховний Суд вказав, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не наведено висновків щодо поважності / неповажності причин невиконання органом Пенсійного фонду рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 січня 2017 року, що є обов`язковою умовою для застосування відповідальності у вигляді штрафу. Так само як і не надано судом апеляційної інстанції оцінки застосуванню норм матеріального права в означеній частині судом першої інстанції.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не встановлено, що правовідносини врегульовані судовим рішенням №686/23330/16-а від 03.01.2017, щодо врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішені до моменту внесення змін в законодавство.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Судом встановлено, що Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року, яка залишена без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом по справі № 686/23330/16-а від 14 лютого 2017 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 основного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з розрахунку 90% від грошового утримання працюючого судді та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

12. 05 липня 2017 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за № 686/23330/16-а, виданого 16 березня 2017 року.

13. 18 вересня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення штрафу на управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у сумі 5100 грн на користь держави за невиконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2017 року у частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку пенсії.

14. 12 жовтня 2017 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області звернувся ОСОБА_1 із заявою про те, що управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому 05 жовтня 2017 року виплатило щомісячне довічне грошове утримання без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення.

15. 02 листопада 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення штрафу на управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у сумі 10 200 грн на користь держави за невиконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2017 року у частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку пенсії.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

16. Скаржник вважає, що відповідачем не дотримано вимоги чинного законодавства України при винесенні постанови про накладення штрафу ВП № 54227308 від 02 листопада 2017 року.

17. Відповідач вважає, що він діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для задоволення позову відсутні.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

19. Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) -це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

20. Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

21. Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

22. Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

23. Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

24. Частиною другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

25. Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

26. У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

27. Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону №1404-VIII).

28. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону №1404-VIII).

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

29. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

30. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

31. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

32. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

33. Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

34. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що державний виконавець діяв відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження".

35. Колегія суддів вважає даний висновок обґрунтованим з огляду на таке.

36. Правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

37. З матеріалів справи вбачається, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.01.2017 (залишена без змін Вінницьким апеляційним адміністративним судом по справі №686/23330/16-а від 14.02.2017) зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 основного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з розрахунку 90% від грошового утримання працюючого судді, та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

38. 05.07.2017 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за № 686/23330/16-а, виданого 16.03.2017 на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, яким зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 основного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення з розрахунку 90% від грошового утримання працюючого судді, та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

39. 18.09.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення штрафу на Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у сумі 5100 грн на користь держави за невиконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 в частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку пенсії.

40. 12.10.2017 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області звернувся ОСОБА_1 із заявою про те, що Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому 5.10.2017 виплатило щомісячне довічне грошове утримання без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення.

41. 02.11.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення штрафу на Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у сумі 10200 грн на користь держави за невиконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 в частині не включення матеріальної допомоги на оздоровлення під час перерахунку пенсії.

42. Системний аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

43. З розрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача вбачається, що в період з січня по серпень 2017 року сума щомісячного довічного грошового утримання розрахована без врахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення та виходячи з 90 % грошового утримання судді (а.с.68).

44. Отже, судом встановлено, що позивачем не виконано рішення суду, щодо якого за виконавчим листом № 686/22631/17 відкрито виконавче провадження і не доведено наявності поважних причин його невиконання, а отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову від 02 листопада 2017 року про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн. 00 коп., про що правомірно зазначено судом першої інстанції.

45. З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже, відсутні підстави для скасування даної постанови.

46. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 686/18918/7.

47. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, повністю спростовуються встановленими у справі обставинами та є необґрунтованими.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Переглянувши судове рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, про відсутність підстав для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Аеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 листопада 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.