Справа № 520/7482/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

29.10.2019р. справа №520/7482/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., за участі: секретаря - Стрєлка О.В., позивача - не прибув, представника відповідача - не прибув, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 31.07.2019 р. Рішення про прийняття справи до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у порядку ст. 263 КАС України було прийнято ухвалою 01.08.2019 р. Вказаною ухвалою також було задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Утім, у ході розгляду спору окружним адміністративним судом було виявлено наявність суттєвих розбіжностей між персональними даними заявника у тексті позову та містяться у наданих копіях документів, а також у відомостях в обліку органів системи ПФУ. Зокрема, такі розбіжності було виявлено у написанні прізвища заявника (" ОСОБА_2 " та " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") та у даті народження заявника (22.07.1938 р. та 21.07.1938 р.)

З огляду на викладені обставини та віддаючи пріоритет інтересу з`ясування істини у спорі та правильному розв`язанню спору над пріоритетом дотримання строку і формальної процедури, суд прийшов до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Судові засідання у підготовчому провадженні призначались на 17.09.2019 р. та на 10.10.2019 р.

26.09.2019 р. від позивача до суду надійшов уточнений адміністративний позов, який містив вимоги про: 1) зобов`язання ГУПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з дня припинення до липня 2018 р.; 2) зобов`язання ГУПФУ в Харківській області поновити поточну виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , негайно після проголошення судового рішення.

У судовому засіданні 10.10.2019 р. судом була постановлена усна ухвала із занесенням до протоколу судового засідання про відмову у прийнятті до провадження уточненого адміністративного позову. Розглядаючи подану заяву, суд керувався тим, що процесуальні права та обов`язки сторін встановлені ст. 47 КАС України, частиною 1 якої визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, заява про зміну предмету позову, заява про зміну підстав позову, заява про збільшення позовних вимог, заява про заявлення нових позовних вимог у силу положень ст. 167 КАС України має відповідати вимогам ст.ст. 160-161 КАС України, а відтак, повинна містити докази оплати судового збору, оскільки звільнений позивач був лише від сплати судового збору лише за заявлені у позові від 31.07.2019 р. вимоги. Уточнений адміністративний позов судовим збором сплачений не був, клопотання про звільнення від його сплати не містив.

До того ж, ч. 7 ст. 47 КАС України запроваджено застереження, у силу якого у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні. ОСОБА_1 не подано до суду доказів направлення матеріалів уточненого позову від 26.09.2019р. відповідачу.

З огляду на викладене, розгляд та вирішення справи здійснюється за первинно заявленими позовними вимогами.

Окрім того, у судовому засіданні 10.10.2019 р. судом з огляду на положення постанови КМУ від 22.08.2018р. №628 була постановлена усна ухвала із занесенням до протоколу судового засідання про заміну Київського ОУПФУ м. Харкова у порядку процесуального правонаступництва на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській .

Також 10.10.2019 року судом була постановлена усна ухвала із занесенням про протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті.

Засідання з розгляду справи по суті відбулось 29.10.2019 р.

Суть спору полягає у припиненні заявнику виплат за призначеною пенсією.

Так, позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства первинно заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності Київського ОУПФУ м. Харкова, яка полягає у невиплаті пенсійних виплат з дня припинення виплат до липня 2018 року включно на адресу ОСОБА_1 ; 2) зобов`язання Київського ОУПФУ м. Харкова виплатити пенсійні виплати з дня припинення виплат до липня 2018 р. включно для пенсіонера ОСОБА_1

Аргументуючи заявлені вимоги заявник зазначив, що має право на одержання виплат за раніше призначеною пенсією, але внаслідок вчинення терорганом УПФУ протиправного діяння кошти за пенсією до серпня 2018 р. не отримував. При цьому, термін, з якого були припинені пенсійні виплати, позивачем не вказано.

Відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області (далі за текстом - владний суб"єкт, ГУ, Управління), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що виплата пенсії позивача проводиться щомісяця з грудня 2018 р., а заборгованість за період з 28.08.2015 р. по 30.11.2018 р. розрахована, проте буде виплачена у порядку Постанови КМУ №365.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, заслухавши пояснення представника відповідача, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник є громадянином України, пенсія якому призначена на загальних підставах у порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку виплачувало УПФУ в м. Єнакієве.

Згідно з довідкою від 27.08.2018р. заявник набув правового статусу внутрішньо переміщеної особи із реєстрацією в Холодногірському районі м. Харкова.

Таким чином, до названої дати ані Київське ОУПФУ м. Харкова, ані ГУ ПФУ в Харківській області у силу правила територіальної юрисдикції органів системи ПФУ об`єктивно не мали жодного стосунку до правовідносин з приводу пенсійного забезпечення заявника.

Відтак, ані Київське ОУПФУ м. Харкова, ані ГУ ПФУ в Харківській області не приймали рішень з приводу припинення виплат за пенсією заявника.

Указане доводить відсутність в діях ГУ ПФУ області ознак бездіяльності в цілому та протиправної бездіяльності зокрема, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Лише 29.08.2018р. заявник звернувся до Київського ОУПФУ м. Харкова із заявою про взяття на облік для виплати пенсії, у зв`язку із чим останнім було направлено запит до УПФУ в м. Красний Лиман Донецької області за місцем знаходження електронної пенсійної справи позивача.

Електронна пенсійна справа надійшла до Київського ОУПФУ м. Харкова 08.11.2018 р., пенсія вказаним терорганом ПФУ виплачується позивачу з 01.12.2018 р.

При цьому, даних про прийняття рішення відносно припинення нарахувань за пенсією або скасування рішення про призначення пенсії (чи втрати юридичної дії цього рішення у будь-який інший спосіб) матеріали справи не містять.

Згідно протоколу призначення пенсії, який роздрукований з підсистеми призначення та виплати пенсі, пенсія позивачу розрахована за період з 28.08.2015 р. по 30.11.2018 р., проте не виплачена.

Перевіряючи відповідність закону оскаржених діянь владного суб`єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу соціального захисту громадян шляхом пенсійного забезпечення унормовані, насамперед, приписами ст. 46 Конституції України, ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, випадки, коли відбувається припинення виплат за пенсією, викладені у ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де передбачено, що підставою для припинення виплат є рішення суду або рішення тероргану ПФУ, а приводом для прийняття такого рішення: призначення пенсії за недостовірними документами; подія смерті особи; подія неотримання пенсії протягом 6 місяців підряд; інші випадки згідно з законом.

Водночас із цим, суд зауважує, що іншого закону з питання визначення таких приводів відносно даного спору не існує.

Правовий висновок відносно застосування ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" міститься у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. по справі №805/402/18 (провадження Пз/9901/20/18) і полягає у тому, що за відсутності визначених законом підстав виплати за пенсією не можуть бути припинені.

У ході розгляду спору судом достеменно встановлено, що у спірних правовідносинах відсутні і приводи, і підстави для припинення виплати пенсії, визначені ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи спір, суд наголошує, що норми підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України.

Додатково суд зважає також і на приписи ст.27 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, де указано, що виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Існування у справі цих обставин судом не виявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що відповідач не приймав рішень та не вчиняв діянь з приводу припинення виплат пенсії заявникові, адже на момент настання події припинення виплат заявник знаходився на обліку не в Головному управлінні Пенсійного фонду у Харківській області.

Тому відсутні підстави для визнання протиправними діянь Головного управління з приводу припинення виплати пенсії.

Обставина того, що заявником самостійно не зазначена дата, з якої відбулось припинення виплати пенсії, спонукає суд до застосування інституту виходу за межі позовних вимог шляхом обтяження владного суб`єкта обов`язком провести платежі за невиплаченою пенсією за період з 28.08.2015р. по 30.11.2018р. саме на підставі даного рішення суду.

При цьому, суд зауважує, що національний закон України не урегульовує того питання, яким саме територіальним органом системи ПФУ мають бути проведені платежі із виплати пенсіонерові пенсії за минулий період часу, а саме: тим органом, де пенсіонер знаходився на обліку у минулому чи тим органом, де пенсіонер знаходиться на обліку наразі.

Тому, розглядаючи справу, суд зважає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та змісту верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі «якості» закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Відтак, суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли платежі мають бути проведені тим територіальним органом ПФУ, де пенсіонер знаходиться на обліку наразі.

Оскільки відповідач не заперечує існування заявника як діючого суб`єкта права, а також наявності заборгованості, то вимогу заявника у цій частині належить задовольнити.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; дата народження - 22.07.1938 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пенсію за період з 28.08.2015 р. по 30.11.2018 р. і допустити негайне виконання у межах платежу за один місяць.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 30 жовтня 2019 року; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя Сліденко А.В.