Справа № 360/3681/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3681/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 6,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Луганській області), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 6.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що в період з 19.06.2019 по 21.06.2019 відповідачем проведено фактичну перевірку кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 , з питань додержання вимог законодавства України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами перевірки було складено акт від 21.04.2019 № 0074/12/32/14/06/НОМЕР_1/377, на підставі якого було прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 6. Позивач вважає оскаржене рішення протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, з таких підстав.

Підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР стало виявлення контролюючим органом факту продажу суб`єктом господарювання пива на розлив для споживання на місці (порушення вимог статті 15-3 цього Закону), однак позивач вважає, що в даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, - споживання алкогольних напоїв на місці. Вважає, що відповідачем не доведено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні кіоску, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці). У позивача наявна ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та, водночас, відсутні умови і обладнання, які б надавали можливість покупцям споживати пиво за місцем його реалізації. В акті перевірки не відображено, ким саме (покупець) здійснено контрольну закупку одного бокалу пива та хто споживав такий напій на місці у кіоску, не задокументовано реквізитів розрахункового документу (фіскальний касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція) для підтвердження виконання розрахункової операції з продажу товару (п.2.2.8 акту), що також свідчить про недоведеність обставин продажу алкогольного напою на розлив для споживання на місці.

Ухвалою суду від 23.08.2019 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 09.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.09.2019 відповідач надав на адресу суду відзив на позовну заяву (арк. спр. 36-40), в обґрунтування якого послався на таке. Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 18.06.2019 № 716 було призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (кіоск). Перед початком проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області було проведено контрольну розрахункову операцію. 19.06.2019 у кіоску, де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , було придбано сигарети «Ротманс демі» чорниця, у кількості 1 пачки за ціною 37,00 грн, та пиво на розлив для споживання на місці «Лисичанське Жигулівське» у пластиковому одноразовому бокалі об`ємом 0,5 л. за ціною 9,75 грн на загальну суму 46,75 грн. Застереження щодо вживання вищевказаного напою на місці були відсутні.

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог статті 15-3 Закону № 481/95, а саме продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктом господарювання, який не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

За результатами перевірки було складено акт (довідку) фактичної перевірки від 21.06.2019 № 0074/12/32/14/04/НОМЕР_1/377, з яким був ознайомлений та один примірник отримав ОСОБА_2 (довірена особа, що діє на підставі довіреності серія ННР № 733343, зареєстрованої за № 1338). Зауважень до акта перевірки не надходило.

ГУ ДФС у Луганській області відповідно до ст. 17 Закону № 481/95 прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 6 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій на суму 6800,00 грн у зв`язку з виявленням факту порушення вимог ст. 15-3 Закону № 481/95 в частині продажу алкогольних напоїв для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код згідно з КВЕД 47.11). Кіоск, у якому здійснює господарську діяльність позивач, не є закладом ресторанного господарства та спеціалізованим відділом підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів, тому позивач не має права здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Посилання позивача на відсутність факту вживання алкогольних напоїв на місці відповідач вважає необґрунтованим, оскільки закон не пов`язує факт порушення з фактом вживання. Також зазначає, що встановлений перевіркою факт продажу алкогольних напоїв на розлив у пластиковий одноразовий бокал свідчить про можливість вживання на місці з огляду на те, що такий бокал призначений для споживання напоїв, а не їх транспортування або зберігання. При цьому відсутність місць для споживання не є перешкодою для споживання та підставою для звільнення від відповідальності. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

04.10.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 68-71), в обґрунтування якої останній, зокрема, послався на те, що стаття 15-3 Закону № 481 не містить заборони щодо продажу на розлив алкогольних напоїв суб`єктами господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольних напоїв, але не мають статусу суб`єктів господарювання громадського харчування, а забороняє їм тільки продаж таких товарів на розлив для споживання на місці торгівлі.

Відповідачем не доведено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні кіоску, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання покупцями алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці). У позивача наявна ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 08.01.2019 терміном дії з 14.01.2019 по 14.01.2010, однак взагалі відсутні умови і обладнання, які б надавали можливість покупцям споживати пиво за місцем його реалізації.

Відповідачем не надано жодних доказів, які підтверджують факт продажу на розлив для споживання на місці пива в одноразовий пластиковий бокал.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Наказом ГУ ДФС у Луганській області від 18.06.2019 № 716 призначено проведення фактичної перевірки кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Термін проведення фактичної перевірки визначено строком не більше 10 діб з 19.06.2019 по день завершення перевірки (арк. спр. 42).

21.06.2019 працівниками ГУ ДФС у Луганській області на підставі наказу від 18.06.2019 № 716 та направлень від 18.06.2019 № 541-543 було проведено фактичну перевірку кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та паливом, за результатами якої складено акт (довідка) фактичної перевірки від 21.06.2019 № 0074/12/32/14/06/НОМЕР_1/377 (арк. спр. 43-45, 49-50).

Згідно з актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює у кіоску роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) та тютюновими виробами за наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) № 1900001/16 від 08.01.2019 (термін дії з 14.01.2019 по 14.01.2020) та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 98/699 від 14.06.2018 (термін дії з 14.07.2018 по 14.07.2019); проведення розрахункової операції здійснено із застосуванням реєстратора розрахункових операцій.

В акті перевірки також зазначено, що було придбано сигарети «Ротманс демі» - 1 пачка, за ціною 37,00 грн, пиво «Лисичанське Жигулівське» розливне - 1 бокал 0,5 л. за ціною 9,75 грн на загальну суму 46,75 грн.

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог статті 15-3 Закону № 481/95, а саме продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктом господарювання, який не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

На підставі викладеного контролюючим органом зроблено висновок про порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», в частині здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

09.07.2019 ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 6, згідно з яким контролюючим органом було застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у сумі 6800,00 грн за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності (арк. спр. 53-54).

Не погоджуючись з такими висновками податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон № 481/95).

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 481/95 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Статтею 1 Закону № 481/95 визначено, що роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

За приписами п. 11 частини першої статті 15-3 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до частини шостої статті 15-3 Закону № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481/95 за порушення норм цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800 гривень.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями регулюється також Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 (далі - Правила № 854).

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Правил № 854 роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів (пункт 22 Правил).

З системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону № 481/95 слідує, що до суб`єкта господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення статті 15-3 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

Як вбачається з акту фактичної перевірки, відповідачем встановлено факт продажу алкогольних напоїв на розлив, а саме пива «Лисичанське Жигулівське», проте у даному випадку відсутня друга ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в статті 15-3 Закону № 481/95 - споживання таких напоїв на місці, оскільки в ньому не вказано, з яких саме підстав контролюючий орган дійшов висновку, що позивачем продаж алкогольних напоїв здійснювався для споживання кінцевим споживачем на місці.

Відповідачем не доведено, що продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався у приміщенні кіоску, в якому наявні будь-які спеціально обладнані місця для споживання алкогольних напоїв одразу після їх придбання (столи, стільці), а також наявність посуду, в якому неможливо придбати такі напої «на винос».

Таким чином, в даному випадку мав місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Доводи відповідача, що фіскальний чек від 19.06.2019 № є підтвердженням факту продажу позивачем пива для його споживання на місці, є безпідставними, оскільки останній може підтверджувати лише факт продажу алкогольного напою, проте не факт споживання його на місці реалізації.

Поясненнями продавця також підтверджується лише факт продажу позивачем пива на розлив (арк. спр. 48).

Отже, оскільки під час перевірки посадовими особами не було встановлено факту продажу позивачем пива на розлив саме для споживання на місці, а матеріалами справи, зокрема, актом перевірки, підтверджується право позивача на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), оскільки позивач має відповідну ліцензію, то підстави для застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95 у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 806/1285/17, від 04 вересня 2018 року у справі № 820/1335/17.

За таких обставин ГУ ДФС у Луганській області протиправно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 6800,00 грн за порушення вимог ст. 15-3 Закону № 481/95.

Приписами частини другої статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач здійснював реалізацію алкогольних напоїв (пива) з метою їх споживання на місці, у зв`язку з чим позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 слід задовольнити, а податкове повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 6 скасувати.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі суд дійшов висновку, що всі судові витрати в сумі 768,40 грн, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.07.2019 № 6 задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 09.07.2019 № 6, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в сумі 6800,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун